Справа № 303/7015/22
У Х В А Л А

14 грудня 2022 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000902 від 13.10.2022 року

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 без права внесення застави, у межах строку досудового розслідування - до 17.01.2023 року включно.

Клопотання старший слідчий мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12 жовтня 2022 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, дістав предмет схожий на ніж, який мав при собі, та яким наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари в область живота, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої рани черевної стінки, проникаючої колота-різаної рани передньої черевної стінки, проникаючі поранення тонкої кишки, травму тонкої кишки.

Прокурор підтримав клопотання старшого слідчого, просив його задовольнити повністю з тих підстав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Тому встановлені ризики передбачені п.1, п.3 та п.5 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та розуміючи, які наслідки це створює, останній може уникати від відповідальності, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наважившись на вчинення тяжкого злочину, відбуваючи міру покарання за вчинення іншого кримінального правопорушення (іспитовий строк), аналогічно може

Ст. 2 із 5

скоїти знову кримінальне правопорушення. З урахуванням вищенаведених обставин вважає, що є всі підстави для продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати йому інший вид запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт, оскільки не вчиняв вищевказане кримінальне правопорушення і не має наміру переховуватися чи на когось впливати.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого мотивуючи тим, що жодними матеріалами досудового розслідування не доведена вина ОСОБА_4 , який категорично не визнає свою вину у інкримінованому йому слідством злочину, а зазначені обставини викладені у клопотанні є лише припущеннями, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, є відсутніми.

Одночасно, захисник підтримав подане ним 12.12.2022 року до суду клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , яке мотивував наступним.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, слідчий та прокурор не вмотивовують ні доказами, ні на посилання на їх процесуальні джерела, без розкриття їх змісту, пропри те, що відповідний зміст доказів, долучених до клопотання та наявних у матеріалах кримінального провадження не свідчить про наявність підстав для кваліфікації дій будь-якої винної особи за ст. 121 КК України, а свідчить про повідомлення дій як більш тяжкого злочину за ч. 1 ст. 121 КК України виключно на підставі протоколу про впізнання по фотознімках осіб, які розташовані на фоні різного кольору, тому такий протокол підлягає сумніву. Тому дії його підзахисного органом досудового слідства кваліфіковано передчасно, що й викликає перевірку (оцінку) обґрунтованості підозри. При цьому, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де мешкає з матір`ю, тому в нього наявні соціальні зв`язки, та враховуючи, що він категорично не визнає свою вину і сам зацікавлений у встановленні істини у даній справі у нього не має наміру переховуватися від слідства та суду. Також він не має наміру незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки їх не знає, і такі є сумнівними особами, які неодноразово притягалися до відповідальності, та не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як не вчиняв даний злочин, у зв`язку з чим не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення. Вищевказане свідчить про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та є підставою для зміни підозрюваному виду запобіжного заходу з тримання під вартою та домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав подане його захисником клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному, оскільки таке є необґрунтованим враховуючи те, що в органу досудового слідства є достатня кількість доказів вчинення останнім кримінального правопорушення за ст. 121 ч. 1 КК України. Оскільки злочин, в якому ОСОБА_4 підозрювається є тяжким, міра покарання за вчинення якого передбачає позбавлення волі до восьми років, він є раніше судимим, вчинив дане кримінаьне правопорушення перебуваючи на іспитовому строці, тому є ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, негативно впливати на розгляд кримінального провадження, шляхом будь-якого впливу на свідків та потерпілого, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши клопотання прокурора та захисника, думки інших учасників судового провадження з приводу цих клопотань, суд прийшов до наступного.

Ст. 3 із 5

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 12 жовтня 2022 року приблизно о 20 годині 00 хвилин перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, дістав предмет, схожий на ніж, який мав при собі, та яким наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари в ділянку черева, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої рани черевної стінки, проникаючої колото різаної рани передньої черевної стінки, проникаючі поранення тонкої кишки, травми тонкої кишки.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк по 16 грудня 2022 року включно.

Згідно положення, викладеного у статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положення ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

При цьому, за статтею 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, які передбачені ст.178 КПК України.

Вимоги частини 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КК України.

Ст. 4 із 5

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно вимог ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Також підпункт с пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Пунктом 84 рішення Європейського суду з прав людини у справі від 30 січня 2018 року «Макаренко проти України», суд нагадує, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади. Вирішуючи питання про звільнення або подальше тримання особи під вартою, органи влади зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення її явки до суду (див. рішення у справі «Ідалов проти Росії» [ВП] (Idalov v. Russia [GC]), заява № 5826/03, пункт 140, від 22 травня 2012 року).

Відповідно п.86 вищевказаного рішення ЄСПЛ, презумпція завжди діє на користь звільнення.

У рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

При вирішенні даних клопотань, судом враховуються ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та особу підозрюваного, зокрема ОСОБА_4 має постійне місце проживання, у нього наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки мешкає зі своєю матір`ю, за станом здоров`я потребує лікування та нагляду зі сторони лікарів, оскільки має захворювання «гострий психотичний розлад Е23.0».

Також, у суду є відсутніми відомості незаконного впливу чи застосування будь-якого тиску морального чи фізичного характеру на потерпілого та свідків або перешкоджань кримінальному провадженню іншим чином та доказів про наявність у нього негативної репутації.

Крім того, на даний час не надано переконливих доказів, що у випадку зміни запобіжного заходу підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду.

З урахуванням вищевстановлених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про необхідність у застосуванні відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - саме у виді тримання під вартою, тому ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосуванням електронного засобу контролю, який за ступенем суворості майже прирівнюється до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у той же час знизить негативний вплив на фізичне і психічне здоров`я підозрюваного та буде гарантією виконання підозрюваним покладених на нього судом процесуальних обов`язків.

Ст. 5 із 5

При цьому слід покласти на підозрюваного один з обов`язків, які передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 199, 201, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за вказаною адресою без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у період дії запобіжного заходу такий обов`язок:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, який дійснює досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Строк дії даної ухвали встановити до 17 січня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9