Справа № 513/524/22
Провадження № 1-кп/513/64/22
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000621 від 09 червня 2022 червня 2022 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плахтіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, особи з інвалідністю ІІ групи,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И В:

до Саратського районного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

27 травня 2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 під час перебування на території присадибної занедбаної неогородженої ділянки будинку АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 був відсутній, таємно викрав залишений потерпілим на земельній поверхні мобільний телефон марки "ZTE" модель "BLADE АЗ 2020" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер S/ НОМЕР_3 бувший у користуванні, вартістю 1819 гривень 30 копійок, сім-картку оператора стільникового зв`язку "Лайфселл" з нанесеними позначеннями НОМЕР_4 вартістю 100 гривень, сім-картку оператора стільникового зв`язку "Київстар" НОМЕР_5 вартістю 100 гривень, силіконовий чохол до мобільного телефону марки "ZTE" модель "BLADE АЗ 2020" вартістю 125 гривень 30 копійок.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення крадіжки зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2144 гривень 60 копійок.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 факт вчинення суспільно небезпечного діяння визнав, не заперечував проти застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру. Пояснив, що у травні 2022 року в обідній час він побачив, що потерпілий ОСОБА_9 з товарищем на ім`я ОСОБА_10 займались ремонтом мопеда, та підійшов до них. Коли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 від`їхали на мопеді, він підібрав з землі телефон ОСОБА_11 та відніс до себе додому.

Захисник ОСОБА_4 та законний представник особи, яка скоїла суспільно небезпечне діяння ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували проти задовольнити клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Законний представник ОСОБА_6 пояснив, що його син ОСОБА_5 з дитинства відставав у психічному розвитку. Навчався у Михайлівській спеціальній школі . Неодноразо перебував на стаціонарному лікуванні в Одеській обласній психіатричній лікарні. З 2020 року визнаний особою з інвалідністю II групи (з дитинства), не працює.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що 27.05.2022 з ранку він та його товариш ОСОБА_12 займались ремонтом мопеда біля будинку АДРЕСА_2 . Було тепло, тому потерпілий зняв футболку, поклав її на землю, а на футболку поклав свій мобільний телефон "ZTE" модель "BLADE АЗ 2020" з двома сім-картками, в силіконовому чохлі. Приблизно о 14 годині до них підійшов їх знайомий ОСОБА_13 . Потерпілий разом з ОСОБА_14 завели мопед та поїхали до провулку, а ОСОБА_13 залишився на місці. Через деякий час вони повернулися, але ОСОБА_15 не було, а також пропав мобільний телефон. Він зрозумів, що ОСОБА_15 викрав телефон. Ввечері того ж дня він поїхав до ОСОБА_15 додому, однак останній заперечував факт крадіжки. Про крадіжку мати потерпілого написала заяву до поліції. Телефон йому повернули поліцейські у робочому стані;

показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_8 про те, що у травні 2022 року її син ОСОБА_9 прийшов додому та розповів, що зранку він разом з ОСОБА_14 ремонтували мопеди, згодом до них підійшов ОСОБА_13 . Син разом з ОСОБА_16 поїхали на мопеді, а ОСОБА_15 залишився. Коли син та ОСОБА_17 повернулися, то ОСОБА_18 на місці не було і пропав телефон сина " ОСОБА_19 " модель "BLADE АЗ 2020". Сергій одразу запідозрив ОСОБА_20 . Телефон їм повернули співробітники поліції;

постановою про визнання та приєднання предметів до провадження як речових доказів: мобільного телефона марки "ZTE" модель "BLADE АЗ 2020" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер S/ НОМЕР_3 , в якому перебуває сім-картка оператора стільникового зв`язку "Лайфселл" з нанесеними позначеннями НОМЕР_4 (а.с.61);

розпискою потерпілого ОСОБА_7 про отримання зазначеного мобільного телефона з сім-карткою (а.с.62);

висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи за № 1440/22 від 10.06.2022 року, відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням ПДВ станом на 27.05.2022 становила: мобільного телефону марки "ZTE" модель "BLADE АЗ 2020" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_6 - 1819 гривень 30 копійок, сім-картки оператора стільникового зв`язку "Лайфселл" з нанесеними позначеннями НОМЕР_4 - 100 гривень, сім-картки оператора стільникового зв`язку "Київстар" НОМЕР_5 - 100 гривень, силіконового чохла до мобільного телефону марки "ZTE" модель "BLADE АЗ 2020" - 125 гривень 30 копійок. Загальна вартість об`єктів дослідження становила 2144,60 гривень (а.с.65-68).

Як вбачається з висновку судової-психіатричного експерта № 264 від 22.06.2022, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу, що стосується вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, іншого хворобливого стану психіки, у тому числі тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, він страждав на вроджене недоумство у вигляді: "Помірної розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження ЦНС зі значними поведінковими та емоційно-вольовими порушеннями, які потребують догляду та лікування" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.1 за МКХ-10), внаслідок чого, він був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час підозрюваний ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на вроджене недоумство у вигляді: "Помірної розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження ЦНС зі значними поведінковими та емоційно-вольовими порушеннями, які потребують догляду та лікування" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.1 за МКХ-10), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на вроджене недоумство у вигляді: "Помірної розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження ЦНС зі значними поведінковими та емоційно-вольовими порушеннями, які потребують догляду та лікування" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.1 за МКХ-10), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, враховуючи його актуальний психічний стан, ступень суспільної небезпечності інкримінованого суспільно-небезпечного діяння, експертна комісія рекомендує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (ч. 3 ст.94 КК України).

За своїм психічним станом підозрюваний ОСОБА_5 , не має протипоказань для його присутності в судовому засіданні (а.с. 69-74).

Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними а сукупність доказів достатньою для висновку про вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У відповідності до положень ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За статтею 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб:

1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння;

2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення;

3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

За частиною 1 ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу № 1489-III 22.02.2000 року примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно з пунктом 1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Частинами 1, 2 статті 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру.

З урахуванням характеру та тяжкості захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, ступеня тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

При цьому суд враховує положення ч.3 ст.94 КК України, відповідно до якого госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

За положеннями ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку з чим, належить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 червня 2022 року на речові докази, а саме: мобільний телефон марки "ZTE" модель "BLADE АЗ 2020" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер S/ НОМЕР_3 , в якому перебуває сім-картка оператора стільникового зв`язку "Лайфселл" з нанесеними позначеннями НОМЕР_4 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 92, 93, 94 КК України, ст. ст. 1-29, 100, 174, 369-372, 376, 512, 513,516, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000621 від 09 червня 2022 року, стосовно ОСОБА_18 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 червня 2022 року на речові докази: мобільний телефон марки "ZTE" модель "BLADE АЗ 2020" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер S/ НОМЕР_3 , в якому перебуває сім-картка оператора стільникового зв`язку "Лайфселл" з нанесеними позначеннями НОМЕР_4 .

Речові докази: мобільний телефона марки "ZTE" модель "BLADE АЗ 2020" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер S/ НОМЕР_3 , в якому перебуває сім-картка оператора стільникового зв`язку "Лайфселл" з нанесеними позначеннями НОМЕР_4 залишити потерпілому ОСОБА_7 .

На ухвалу суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Саратський районний Одеської області.

Суддя ОСОБА_1