490/719/23 03.03.2023
н/п 1-кс/490/1605/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/719/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року м. Миклолаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно під час проведеного 14.02.2023 особистого обшуку ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Redmi 10»з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 , а також під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 : блокноту, поміщеного у сейф-пакет НПУ PSP1343696; мобільного телефону «SigmaGrand», поміщеного у сейф-пакет НПУ PSP1343697; мобільного телефону «IPhone», поміщеного у сейф-пакет НПУ PSP1343698; трьох ножів , поміщених у сейф-пакет НПУ SUD3029138, в рамках кримінального провадження № 0000248 від 11.10.2022, звернувся ст. слідчий в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000248 від 11.10.2022 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

14.02.2023 під час складання протоколу затримання за ст.208 КПК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснено особистий обшук останнього, під час якого вилучено мобільний телефон марки «Redmi 10»з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 , який поміщено у сейф-пакет НПУ KIV 3107126.

14.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено: - блокнот поміщений у сейф-пакет НПУ PSP1343696; - мобільний телефон «SigmaGrand»у сейф-пакет НПУ PSP1343697; - мобільний телефон «IPhone» у сейф-пакет НПУ PSP1343698; - ножі три штуки у сейф-пакет НПУ SUD3029138.

Посилаючись на те, що вказані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, слідчий з метою їх збереження, проведення необхідних у кримінальному провадженні експертиз, просить про накладення арешту на вказане майно.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Згідно до поданої ним заяви, клопотання підьтритмав частково, просив про накладення арешту лише на вилучений під час проведеного 14.02.2023 особистого обшуку ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Redmi 10»з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 ,

Вивчивши доводи клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У провадженні Слідчого управління ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000248 від 11.10.2022 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

14.02.2023 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при складанні протоколу затримання за ст.208 КПК України, вилучено мобільний телефон марки «Redmi 10»з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 , який поміщено у сейф-пакет НПУ KIV 3107126.

14.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено: - блокнот поміщений у сейф-пакет НПУ PSP1343696; - мобільний телефон «SigmaGrand»у сейф-пакет НПУ PSP1343697; - мобільний телефон «IPhone» у сейф-пакет НПУ PSP1343698; - ножі три штуки у сейф-пакет НПУ SUD3029138.

Будь-які дані про те, що мобільний телефон мобільний телефон марки «Redmi 10»з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 , який поміщено у сейф-пакет НПУ KIV 3107126, а також і блокнот, поміщений у сейф-пакет НПУ PSP1343696; мобільний телефон «SigmaGrand», поміщений у сейф-пакет НПУ PSP1343697; мобільний телефон «IPhone», поміщений у сейф-пакет НПУ PSP1343698; ножі три штуки, поміщені у сейф-пакет НПУ SUD3029138, містять ознаки речових доказів у справі, а блокнот, поміщений у сейф-пакет НПУ PSP1343696; мобільний телефон «SigmaGrand», поміщений у сейф-пакет НПУ PSP1343697; мобільний телефон «IPhone», поміщений у сейф-пакет НПУ PSP1343698; ножі три штуки, поміщені у сейф-пакет НПУ SUD3029138, є речами, якими користується ОСОБА_5 , у клопотанні, а також доданих до нього матеріалах відсутні.

Ці предмети речовими доказами у кримінальному провадженні не визнавалися.

Відомості про можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні у доданих до клопотання матеріалах (витяг з ЄРДР, постанова про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні групою слідчих від 18.01.2023 р., протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.02.2023 р., ухвала слідчого судді від 30.01.2023 р. про надання дозволу на проведення обшуку, протокол обшуку від 14.02.2023 р., опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 14.02.2023 р.) також відсутні.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.. Арешт майна допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 171 КПК України, визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна

У клопотанні, в якому перераховано положення ст.ст. 237, 167, 171, 235 КПК, слідчий, посилаючись необхідність збереження речових доказів, призначення по вилученому майну необхідних експертиз, а також збирання, фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження, взагалі не вказує як на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, так і того, що вказане у клопотанні майно містить ознаки речового доказу у справі та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні та як доказ чого саме.

Підстави вважати, що майно, про накладення арешту на яке йдеться у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто було знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відсутні.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю необхідності накладення такого арешту, його правової підстави, можливості використання даного майна, як доказу у кримінальному провадженні, а також розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1