У Х В А Л А
Іменем України

29 листопада 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого СВ ВП№2 Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Київ, зареєстрованої та фактично проживаючої АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0003152 від 21.11.2022,
ВСТАНОВИВ:
23.11.2022 до Деснянського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання слідчого, погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , за змістом якого просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, з можливістю внесення застави у розмірі у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860 грн.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003152 від 21.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, яке полягає у замаху на викрадення 21 пачки вершкового масла у магазині «МЕТРО» на загальну суму 1089грн 18коп., вчиненому в умовах воєнного стану.
21.11.2022 о 14:13 год., в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, затримано ОСОБА_3 , якій 22.11.2022 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.
Необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено наявністю ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового слідства та можливістю вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.
Отже, враховуючи те, що строк затримання підозрюваної ОСОБА_3 , збігав 24.11.2022 о 14:13год, остання була доставлена до суду для розгляду клопотання по суті в строки передбаченні ч.2 ст.211 КПК України.
Судове засідання з розгляду клопотання розпочато не було через екстрене відключення енергопостачання пов`язане з масованим ракетним обстрілом м.Києва
Учасники судового розгляду клопотання очікували відновлення судового засідання протягом робочого часу суду. Через знеструмлення приміщення суду, яке тривало протягом майже 2-х діб, а саме: до 08:00 год 25.11.2022, судовий розгляд клопотання в межах строків визначених ст.186 КПК України унеможливлювався з технічних причин, у зв`язку з чим підозрювану ОСОБА_3 звільнено з-під варти.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, зокрема, що заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Частиною 1 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частинами 1,3 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Статтею 186 КПК України визначено, що клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею невідкладно, але не пізніше 72 годин з моменту фактичного затримання підозрюваного або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний перебуває на свободі.
Як вже зазначалося вище у цій ухвалі, слідчий за погодженням із прокурором звернувся 23.11.2022 до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_3 , оскільки фактичне затримання підозрюваного, в порядку ст.208 КПК України, відбулось 21.11.2022 о 14:13 год.
За приписами ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу має здійснюватися, серед іншого, за участю підозрюваного. Слідчий суддя зауважує, що на всіх стадіях цього кримінального провадження є обов`язковою участь підозрюваної ОСОБА_3 . А відтак прийняття рішення щодо розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_3 за її відсутності буде істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призведе до скасування такої ухвали слідчого судді, оскільки участь підозрюваної є обов`язковою.
З метою реалізації право підозрюваної бути присутньою при розгляді клопотання слідчим суддею, підозрювану ОСОБА_3 конвоювали до Деснянського районного суду м.Києва 23 та 24 листопада 2022 року. Незважаючи на повну явку учасників судового розгляду клопотання, судове засідання не відбулось через відсутність енергопостачання суду, що унеможливлювало технічну фіксацію судового засідання та ухвалення рішення по суті.
В той же час слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу не пізніше 72 годин з моменту фактичного затримання підозрюваного ( ст.186 КПК України).
Поряд з цим, не можуть залишатися поза увагою об`єктивні обставини, які унеможливили проведення судового засідання протягом вказаного часу та які не залежать від волі учасників.
Так, варто враховувати те, що 23.11.2022 вся територія України піддалась масовому ракетному обстрілу зі сторони рф, зокрема здійснено обстріл міста Києва, у зв`язку з чим оголошена у місті Києві «повітряна тривога» становила близько 4 годин поспіль.
Через завдання численних ракетних ударів по об`єктах цивільної інфраструктури, до яких зокрема належать енергетичні об`єкти, у місті запроваджено режим економії електроенергії та запроваджено віялові відключення електроенергії для стабілізації роботи енергосистеми, згідно графіку.
Таким чином, масовані обстріли міста Києва, відсутність спеціально обладнаних приміщень, які слугують укриттям у разі оголошення сигналу «повітряна тривога», у приміщенні Деснянського районного суду м. Києва (пр-т Червоної калини, 5в м. Київ), тривалість оголошених у місті Києві сигналів «повітряна тривога», та їх багаторазовість протягом робочого дня, відключення електроенергії в м. Києві - всі вищенаведені обставини безпосередньо загрожували життю та здоров`ю учасників провадження та зокрема підозрюваної як під час її конвоювання, так і утримання в приміщенні суду.
Судовий розгляд клопотання слідчого, відповідності до вимог ст.186 КПК України, тобто до закінчення строку затримання підозрюваної особи без ухвали слідчого судді, унеможливлювався наявністю/відсутністю вищеперерахованих обставин чи їх виникнення саме під час такого розгляду, що неможливо передбачити. Розгляд клопотання по суті поновлено не було з об`єктивних причин, оскільки протягом всього часу з моменту доставляння підозрюваного до суду було відсутнє енергопостачання, що виключало можливість технічного запису судового засідання та внесення судового рішення до автоматизованої системи Д-3 для відправлення рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Через наведене стало неможливим виконання вимог ч.4 ст.199 КПК України та здійснення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення строку затримання визначеного ч.1 ст.211 КПК України, та як наслідок призвело до звільнення підозрюваної ОСОБА_3 з-під варти.
Водночас слідчий суддя наголошує, що положеннями п.20-5 розділу XI Перехідних положень КПК України встановлено, що розгляд питань, віднесених до повноважень слідчого судді, суду (крім розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) за його рішенням, прийнятим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути проведено у режимі відеоконференції, про що повідомляються сторони кримінального провадження у порядку, визначеному статтею 135 цього Кодексу.
З метою забезпечення виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо розгляду кримінальних проваджень у розумні строки, забезпечення безпеки учасникам кримінального та судового провадження в правовому режимі воєнного стану країни, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан починаючи із 24.02.2022, який в подальшому був продовжений та діє по даний час.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 10 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII, у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Статтею 12-2 цього ж Закону від 12.05.2015 №389-VIII визначено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Крім того, стаття 26 цього ж Закону від 12.05.2015 №389-VIII визначає, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.
Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковану Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР та яка набрала чинності для України з 11.09.1997) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а за ч.3 ст.6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Статтею 63 Конституції України визначено, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.
Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Відповідно до вищевикладеного, ч.1 ст.20 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. За ч.2 ст.28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Наведені норми КПК України кореспондуються з наведеними вище положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Конституції України та покликані забезпечити, аби підозрюваний чи обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем підозри (обвинувачення), обґрунтованість чого має бути доведена (наприклад, пункт 18 рішення ЄСПЛ у справах «Вемхофф проти Німеччини», пункт 68 рішення ЄСПЛ у справі «Карт проти Туреччини»).
Враховуючи те, що на теперішній час в Україні триває війна, по території України, зокрема міста Києва наносяться ракетні удари, у тому числі по цивільних об`єктах, постійно оголошуються сигнали «повітряної тривоги», наразі запроваджений графік відключень електроенергії в місті Києві у зв`язку з ушкодженнями енергосистем України не дотримується, відключення/знеструмлення носить постійний характер, забезпечення електронапругою відбувається не узгоджено та вибірково, що унеможливило розгляд клопотання слідчим суддею у строки визначені ст. 186 КПК України.
Водночас абз.13 ч.1 ст.615 КПК України регламентовано що у випадку, якщо затриману особу неможливо доставити до слідчого судді, суду у строк, передбачений статтею 211 цього Кодексу, для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу або забезпечити її дистанційну участь під час розгляду відповідного клопотання, така особа негайно звільняється.
Разом з тим слідчий суддя зазначає, що чинний КПК України визначає окремі питання здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, хоча й не охоплює кола всіх питань, які можуть виникати.
Так, ч.1 ст.34 КПК України передбачає, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях).
В той же час п.2 ч.1 ст.615 КПК визначено, що якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями140, 163, 164, 170, 173, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250 та 294 цього Кодексу, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором. Рішення керівника органу прокуратури приймається у формі постанови та має містити обґрунтування правомірності здійснення ним повноважень слідчого судді.
Вимогами ч.3,4 ст.206 КПК України регламентовано обов`язок слідчого судді звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не доведе наявність правових підстав для позбавлення особи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляд цього клопотання.
Також ч.ч.2,3,6 ст.615 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою чи постанови керівника органу прокуратури про тримання під вартою, прийнятої відповідно до вимог та з урахуванням обставин, передбачених цією статтею, може бути продовжений до одного місяця керівником відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором. Строк тримання під вартою може продовжуватися неодноразово в межах строку досудового розслідування.
Таким чином зі змісту наведених норм ст.615 КПК України вбачається, можливість ухвалення керівником органу прокуратури постанови про тримання під вартою за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, вочевидь шляхом прийняття відповідної постанови згідно із положеннями ст.110 КПК України.
При цьому КПК України прямо пов`язує право керівника органу прокуратури на прийняття відповідної постанови про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із об`єктивною неможливістю розгляду слідчим суддею такого питання в установленому цим кодексом порядку.
Крім того, 29 листопада 2022 року від прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 надійшла заява про повернення даного клопотання без розгляду.
Враховуючи вищевикладені обставини, об`єктивну відсутність можливості проведення судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у строки, передбаченні ст.186 КПК України, за обставин що склались, насамперед тривале знеструмлення приміщення Деснянського районного суду м.Києва через численні масовані обстріли міста Києва, та сплив часу розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, що призвело до звільнення підозрюваної з-під варти, слідчий суддя приходить до висновку про повернення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_3 особі, яка його подала.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.7,9,197,199,369-376,615 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 ККУкраїни у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003152 від 21.11.2022 - повернути особі, яка його подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1