Провадження № 1-кп/161/1170/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 05 грудня 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

Головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000156 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як внутрішньо переміщена особа та мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр. України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в період з 1 по 5 вересня 2014 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , надав добровільну усну та письмову згоду співробітнику федеральної служби безпеки російської федерації на ім`я « ОСОБА_6 » на конфіденційне співробітництво з ним як представником іноземної організації, яке мало полягати у збиранні та наданні інформації про організаторів і учасників проукраїнських мітингів на території АР Крим, їх приналежність до лав Національної гвардії України та Збройних сил України, з метою заподіяння шкоди суверенітету, обороноздатності, правопорядку, недоторканості державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_4 вступив в агентурні відносини з закордонною спецслужбою, отримавши псевдонім « ОСОБА_7 » та створив умови для здійснення розвідувально-підривної діяльності іноземною спеціальною службою на території України.

В подальшому, співробітник федеральної служби безпеки російської федерації на ім`я ОСОБА_6 , використовуючи мобільний телефон з невстановленим досудовим розслідуванням номером оператора мобільного зв`язку російської федерації надавав для відпрацювання ОСОБА_4 завдання на збирання та передачу йому відомостей про окремих осіб, їх приналежність до лав Національної гвардії України, на виконання яких останній надав свою добровільну усну згоду, тим самим посягнув на державну безпеку України, оскільки така інформація є інформацією з обмеженим доступом. Зазначену інформацію ОСОБА_4 повинен був передавати співробітнику федеральної служби безпеки російської федерації під час особистих зустрічей на тимчасово окупованій території України - в м.Севастополі АР Крим у заздалегідь обумовлених місцях.

Відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, 31.05.1997 Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом рф від 02.03.1999 № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2-3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та рф про українсько-російський державний кордон від 28.01.2003 (ратифікований рф 22.04.2004), територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Після здійснення в березні 2014 представниками влади рф окупації частини території України - Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, продовжилися представниками влади і ЗС РФ вчинятися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на решті території держави.

З огляду на викладене, між державами РФ та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20.02.2014.

Також, Верховною Радою України 21.04.2015 прийнято Постанову № 337-VIІI «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку рф на території АР Крим 20.02.2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.

Наведені вище факти розв`язання та ведення рф агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, захоплення державних установ, організацій та військових частин, із 27.02.2014 широко висвітлювались більшістю засобів масової інформації іноземних держав, у зв`язку з чим були достовірно відомі ОСОБА_4 .

Згідно з повідомленням військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 50/41/33-738 від 12.11.2022 інформація щодо персональних даних (за сукупністю всіх відомостей: прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, посада найменування органу, підрозділу) відносяться до пункту 3 Розділу ІІ Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у системі Міністерства внутрішніх справ України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.12.2016 року № 1351.

Розголошення представникам іноземних держав відомостей про установчі дані, місцезнаходження військовослужбовців Національної гвардії України, може завдати шкоди обороноздатності України, оскільки потрапляння зазначеної інформації до іноземних силових структур перешкоджатиме військовослужбовцям Національної гвардії України належним чином виконувати свої службові обов`язки із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, незаконних воєнізованих або збройних формувань, негативно впливає на їх особисту безпеку (та членів їх сімей), створює передумови іноземним спецслужбам для проведення стосовно вказаних осіб розвідувальних та інших оперативних заходів.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 111 КК України, як діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду державній безпеці України: надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

05 грудня 2022 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого на підставі ч.3 ст.111 КК України, оскільки він після отримання злочинного завдання не вчиняв будь-яких дій та добровільно заявив органам державної влади України про свій зв`язок з ними та про отримане завдання, ще до повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , кожен зокрема, подане клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст.111 КК України, підтримали повністю.

Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.3 ст.111 КК України, оскільки він жодних дій на виконання завдання іноземної держави не вчинив, добровільно заявив про це УСБУ у Волинській області, про що подав відповідні документи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000156 (в частині характеризуючих даних, заяви до правоохоронних органів від 26.10.2022 та повідомлення УСБУ у Волинській області від 14.11.2022), суд прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, п.2 закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
На підставі вимог ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.111 КК України звільняється від кримінальної відповідальності громадянин України, якщо він на виконання злочинного завдання іноземної держави, іноземної організації або їх представників ніяких дій не вчинив і добровільно заявив органам державної влади про свій зв`язок з ними та про отримане завдання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 будь-яких дій спрямованих на виконання завдання представника іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України не вчиняв, що стверджується повідомленням Управління СБ України у Волинській області від 14.11.2022, а також те, що ОСОБА_4 відмовився від виконання злочинного завдання та добровільно заявив органам СБУ про свій зв`язок із представником іноземної держави та про завдання, яке надавалося йому, що стверджується його письмовою заявою від 26.10.2022, таке повідомлення здійснене до повідомлення йому про підозру, клопотав та погодився на закриття кримінального провадження, а тому суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 111 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, знищити.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 08.11.2022, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст.284, 285-288, 314 КПК України, на підставі ч.3 ст.111 КК України,суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, на підставі ч.3 ст.111 КК України.

Кримінальне провадження №0000156 від 27.10.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:
-військовий квиток рф НОМЕР_2 ,паспорт для виїзду за кордон громадянина російської федерації № НОМЕР_3 , що знаходяться у матеріалах кримінального провадження знищити.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 08.11.2022 скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1