Справа № 639/283/23
Провадження № 1-кп/639/236/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання Середи- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000686 від 11.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 10.09.2022 приблизно о 14 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, спільно з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, цілеспрямовано прибули до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вчинення крадіжки будь-якого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Перебуваючи біля території домоволодіння, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою, групою осіб із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний єдиний умисел, пройшов через пошкоджений, внаслідок військової агресії з боку РФ, паркан, таким чином потрапив на територію двору.

Таким чином, ОСОБА_3 разом із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, у зазначений період часу виконали всі дії, які вважали за необхідне, для проникнення на територію домоволодіння.

Потім ОСОБА_3 разом із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, перебуваючи на території домоволодіння, помітили складське приміщення № 2 із одним розбитим вікном, на якому знаходилась решітка. Після чого, ОСОБА_3 разом із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, відламали решітку та проникли до складського приміщення через розбите вікно.

Таким чином, ОСОБА_3 разом із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, у зазначений період часу виконали всі дії, які вважали за необхідне, для проникнення до іншого приміщення.

Надалі, перебуваючи безпосередньо всередині складського приміщення, ОСОБА_3 разом із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, помітив наступне майно: дитячий велосипед синього кольору «Сигма Украина спорт», пилосос чорного кольору «Samsung Twin Chamber System 1800 w», 2 колонки «Kinyo», спальний мішок синього кольору «Mumien - Schlafsack Sac de Couchage Momie Sacco a Pelo a Mummia», спальний мішок зеленого кольору «Mumien - Schlafsack Sac de Couchage Momie Sacco a Pelo a Mummia», вентилятор підлоговий «TC 69000MU» білого та блакитного кольорів. Вказане майно ОСОБА_3 разом із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, почергово винесли на територію домоволодіння.

В подальшому ОСОБА_3 діючи умисно, за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи, та, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, перебуваючи у складському приміщенні № 2 за вищевказаною адресою, таємно заволоділи майном, належним ОСОБА_8 , а саме: дитячим велосипедом синього кольору «Сигма Украина спорт», вартістю 683 грн. 33 коп., пилососом чорного кольору «Samsung Twin Chamber System 1800 w», вартістю 2800 грн., 2 колонками «Кіnуо», вартістю 600 грн., спальним мішком синього кольору «Mumien - Schlafsack Sac de Couchage Momie Sacco a Pelo a Mummia», вартістю 1125 грн., спальним мішком зеленого кольору «Mumien - Schlafsack Sac de Couchage Momie Sаcco a Pelo a Mummia», вартістю 1125 грн., вентилятором підлоговим «ТС 69000MU» білого та блакитного кольорів, вартістю 229 грн. 70 коп.

Після чого, ОСОБА_3 разом із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, продовжуючи свої злочинні дії, діючи з єдиним умислом, проникли до приміщення цеху через віконний отвір, де помітили дріт 2,5 квадрата загальною довжиною 100 м., вартістю 1919 грн. 40 коп., яким в подальшому також заволоділи.

Таким чином, ОСОБА_3 за попередньою змовою із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, виконали усі дії, які вважали за необхідне для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_3 разом із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 за попередньою змовою із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 8482 грн. 43 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 411 М від 17.09.2022.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину (дата, час, місце, спосіб, інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та його правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 10.09.2022 в денний час він разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 перебували неподалік від домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили складське приміщення, до якого вони вирішили проникнути, з метою вчинення крадіжки. Після цього вони вдвох проникли на територію домоволодіння, потім ОСОБА_9 зламав решітки на вікнах складського приміщення, після чого вони вдвох проникли всередину приміщення. З цього приміщення вони викрали дитячий велосипед, пилосос, дві колонки, два спальних мішки, вентилятор, а також викрали кабель. Після цього вони винесли вказане майно з приміщення, перекинули його через паркан та залишили там. Через деякий час він разом із ОСОБА_9 повернулись на вказане місце, щоб забрати викрадене майно. Коли вони переносили викрадене майно, їх помітили військові та зупинили їх, після чого вони викликали працівників поліції.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що у цей період часу він вживав наркотичні засоби та алкогольні напої, він не проживав разом із матір`ю, злочин вчинив у зв`язку із тяжким матеріальним становищем, оскільки у нього не було грошових коштів на проживання та на придбання продуктів харчування. В подальшому він пройшов реабілітацію від наркотичної залежності в реабілітаційному центрі, на теперішній час вилікувався від наркотичної залежності.

Стороною захисту зазначається, що обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому злочині щиро розкаюється, він піддав критичній оцінці свої дії та не має наміру вчиняти інші злочини, по справі наявні декілька пом`якшуючих покарання обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких життєвих обставин (відсутність у обвинуваченого продуктів харчування), відсутність тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки викрадене майно було вилучене працівниками поліції, та враховуючи посткримінальну поведінку особи, сторона захисту зазначає, що обвинувачений став на шлях виправлення.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_7 просить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 69 КК України (нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті) та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадженнящодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Посилання сторони захисту на той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих обставин, суд не враховує обставиною, що пом`якшує його покарання.

Будь - яких доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_3 тяжких особистих обставин, які б були поштовхом до вчинення останнім кримінального правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту таких доказів не надано.

Вчинення особою кримінального правопорушення внаслідок наявності у неї наркотичної залежності, на переконання суду, не свідчить про існування у такої особи тяжких особистих життєвих обставин як обставини, що пом`якшує її покарання, про що зазначається стороною захисту.

Крім цього, суд не враховує обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутність тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки припинення протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 не було добровільним, а відбулось внаслідок викриття його злочинних дій та припинення злочину працівниками правоохоронного органу.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 20.10.2022 перебував в центрі адаптації Громадської організації «Спасіння Харків», в якому проходив лікування від наркотичної залежності та проходив соціальну реабілітацію, він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав разом із матір`ю, яка є працездатною особою (к.п. арк. 34-41, 113).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, по справі відсутні декілька обставин, які пом`якшують покарання, та які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому суд не вбачає підстав для застосування положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Виходячи зі змісту ст. 75 КК України, її положення застосовуються лише в тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави для висновку про можливість досягти мети заходу примусу без його відбування. Інститут умовного звільнення не є імперативним і прийняття відповідного рішення належить до дискреційних повноважень суду, який їх реалізує у кожному конкретному випадку, беручи до уваги встановлені у справі факти, які свідчать про суспільну небезпечність діяння та характеризують засуджену особу.

Суд враховує, що після погашення судимості за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.04.2021 (ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.07.2022 ОСОБА_3 був звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінчення іспитового строку), через незначний проміжок часу він вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин проти власності, що свідчить його суспільну небезпечність як особи та існування ризику повторного вчинення злочинів.

До обвинуваченого ОСОБА_3 судом вже застосовувався інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, однак таке звільнення не мало належного виховного впливу на обвинуваченого, оскільки після закінчення іспитового строку він знову скоїв новий умисний корисливий злочин.

Беручи до увагивідомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, розлучений, конкретні обставини кримінального правопорушення, яке є умисним корисливим тяжким злочином проти власності, той факт, що ОСОБА_3 вчинив злочин групою осіб за попередньою змовою, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, що вказує на підвищену суспільну небезпечність вчиненого діяння, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Наявність єдиної обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, не є підставою для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що немає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статті 75 КК України та для його звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 07 лютого 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017)зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.12.2022 по 06.02.2023 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ФО-П ОСОБА_10 (ІBAN: НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 566,31 грн. (п`ятсот шістдесят шість гривень 31 копійка) (к.п. арк. 43).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 6418,18 грн. (шість тисяч чотириста вісімнадцять гривень 18 копійок) (к.п. арк. 61).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.09.2022 по справі № 639/2599/22 (провадження № 1-кс/639/739/22).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-дитячий велосипед синього кольору «Сигма Украина спорт», пилосос чорного кольору «Samsung Twin Chamber System 1800 w», 2 колонки «Kinyo», спальний мішок синього кольору «Mumien - Schlafsack Sac de Couchage Momie Sacco a Pelo a Mummia», спальний мішок зеленого кольору «Mumien - Schlafsack Sac de Couchage Momie Sacco a Pelo a Mummia», вентилятор підлоговий «TC 69000MU» білого та блакитного кольорів, два мотки, які складаються з дротів різного розміру та кольору (жовтий та сірий), які зберігаються в камері схову речових доказів Відділу поліції № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як власнику (к.п. арк. 25-26, 33).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1