печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Компанії-нерезидента Республіки Кіпр «ПУМОРІ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛТД» про відвід прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012, -

Учасники судового провадження:

заявник - адвокат ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

До провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах Компанії-нерезидента Республіки Кіпр «ПУМОРІ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛТД» про відвід прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000073 від 22.11.2012.

Заявник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що прокурор ОСОБА_4 є упередженим та необ`єктивним, вказав на наявність підстав для його відводу, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заяви про відвід, та вважав вказану заяву безпідставною та не обґрунтованою.

Заслухавши учасників судового провадження, оцінивши ступінь обґрунтованості заяви про відвід прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосуються заяви яка вирішується, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

У ст. 77 КПК України, визначені підстави для відводу прокурора, в тому числі: прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Статтею 7 КПК України визначено, що однією із засад кримінального провадження є законність.

У ст. 9 КПК України, яка присвячена розкриттю основних принципів законності, зазначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, однією з складових засади законності є обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Іншими словами, неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. У разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язані провести відповідну слідчу дію в повному обсязі й складені при цьому процесуальні документи долучити до матеріалів справи та надати їх судові у випадку звернення до нього з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27.08.-07.09.1990), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. п. 12, 13).

Необ`єктивність, упереджене і дискримінаційне ставлення прокурора до учасників кримінального провадження і поєднання в одній особі різних процесуальних функцій є підставою для відводу (самовідводу) прокурора.

Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 131-1 Конституції України) та виконання своїх повноважень, як на досудовому розслідуванні, так і в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК).

Однією з усталених правових позицій ЄСПЛ є положення про те, що справедливість під час провадження необхідно оцінювати, беручи до уваги весь процес у цілому, яку цей судовий орган висловлював в низці своїх рішень. Так, стосовно дотримання п. п. «а» п. 3 ст. 6 ЄКПЛ ЄСПЛ зазначив, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення у справі «Dallos v. Hungary» від 01.03.2001 № 29082/95, п. 47).

Крім того, ЄСПЛ нагадав, що положення п. п. «а» п. 3 ст. 6 ЄКПЛ необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення у справі «Pelissier and Sassi v. France» від 25.03.1999 № 25444/94, п. 52; рішення у справі «Mattoccia v. Itali» від 25.07.2000 № 23969/94, п. 58).

З урахуванням оціночного характеру категорії неупередженості в КПК не надається вичерпного переліку її критеріїв.

Структурне положення ст. 131-1 Конституції України визначає місце прокуратури в системі державної влади України, а також те, що прокуратура належить до української системи правосуддя, опосередковано випливає також із того припису Основного Закону, відповідно до якого саме в системі правосуддя згідно із законом утворюються та діють органи та установи, що провадять стосовно суддів і прокурорів рівнозначно - їх добір, професійну підготовку, оцінювання та розгляд справ щодо їх дисциплінарної відповідальності.

Згідно правових позицій, висловлених у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

При цьому, така інституція як «Суд» в розумінні практики ЄСПЛ має відноситься не тільки до суду, а і до інших державних органів в тому числі і прокуратури.

Заявник у своїй заяві вказав на те, що прокурором ігноруються судові рішення слідчих суддів, які вказували на наявність у компанії «ПУМОРІ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛТД» статусу потерпілої особи та необхідність перевірки таких обставин органом досудового розслідування, що останній не робив.

Також, заявник посилався на те, що прокурором ігноруються рішення слідчих суддів і стосовно інших учасників кримінального провадження №0000073 від 22.11.2012, зокрема потерпілих та цивільних позивачів, що ним досліджено з Єдиного державного реєстру судових рішень. Звернув увагу, що прокурор не виконує судові рішення про повернення майна його власникам та оскаржує такі рішення до апеляційного суду, оскарження яких не передбачено КПК, а у своїх процесуальних документах посилається на факти та обставини, щодо яких судами вже надано оцінку.

Додатково зазначив про тривалість кримінального провадження, що становить більше 10 років та те, що розслідування ряду епізодів цього кримінального провадження має розслідуватись іншим органом досудового розслідування, проте, прокурор не приймає рішень про зміну їх підслідності. Акцентував увагу на розголошення прокурором відомостей, які становлять таємницю, що охороняється законом.

Водночас, судом встановлено, що зокрема, але не виключно Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження №0000073 від 22.11.2012 року за ч. 1 ст. 255, ч. ч. 3, ч. 4 ст. 190, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 212 КК України.

Старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 року визначений прокурор другого відділу процесуального керівництва першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 .

Заявником надано ухвали слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2023 та 09.02.2023, якими постанови про відмову у визнанні потерпілим «ПУМОРІ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛТД» були скасовані.

Слідчий суддя наголошує, що відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Аналізуючи зміст вище зазначених ухвал, слідчі судді звернули увагу на необхідність повторно розглянути питання щодо визнання «ПУМОРІ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛТД» потерпілим з урахуванням встановлених у ході розгляду обставин та наведених норм законодавства. Проте, як свідчить повторне оскарження заявником до суду постанови про відмову у визнанні потерпілим, яка була винесена з тих же підстав та у подальшому скасована, ухвали слідчих суддів не виконувались у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000073 від 22.11.2012 року.

На наявність цих ухвал звернув увагу і слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва в ухвалі від 03.03.2023, розглядаючи клопотання компанії «ПУМОРІ ЕНТЕРПРАЙЗЕС ІНВЕСТМЕНТС ЛТД».

Із наданих заявником інших рішень слідчих суддів, які були прийняті за результатом розгляду скарг інших учасників кримінального провадження, зокрема потерпілих та цивільних позивачів, власників майна на бездіяльність слідчих та прокурорів, у тому числі не розгляд клопотань, не повернення власникам майна, вбачається, що вони приймались у період процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 .

Доказів виконання вище вказаних рішень прокурором слідчому судді надано не було.

З урахуванням принципу змагальності, прокурором також не спростовано посилання заявника на те, що прокурор мав би перевірити актуальність фактів, які викладаються ним у процесуальних документах, зокрема щодо наявності у особи статусу «вор в законі», яка згадується у цьому кримінальному провадженні, з огляду на наявність у судовому реєстрі рішень, які можуть свідчити про зворотне, а також врахування висновків апеляційних судів, якими надано оцінку доказам, що використовує прокурор на обґрунтування своїх процесуальних документів, зокрема щодо огляду журналістських публікацій, інтернет-видань, новин тощо.

Таким чином, із урахуванням викладеного вище та з метою дотримання загальних засад кримінального провадження щодо верховенство права, законності та недопущення обставин, що можуть викликати сумнів у неупередженості прокурора, керуючись принципами закладеними в ст.ст. 2, 7-9, 77 КПК України беручі до уваги те, що прокурором ОСОБА_4 не надано спростувань обставинам викладеним в заяві адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає, що обставини зазначені заявником є підставою для відводу прокурору, оскільки можуть свідчити про необ`єктивність та упередженість останнього при проведенні досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а відтак заява підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Відвести прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000073 від 22.11.2012.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1