Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3805/23
Провадження № 1-кп/758/116/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2023 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000416 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, є громадянином України, який не працює, неодружений, який не має місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 20 вересня 2022 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробувальним строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено до 20.05.2023.

26.02.2023, приблизно о 18 годині 02 хвилин, ОСОБА_5 перебував в торговому залі магазину «NOVUS», що належить ТОВ «Новус Україна» (код ЕДРПОУ 44116011), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кавалерідзе, 1-А. В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, що належить ТОВ «Новус Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, 26.02.2023, приблизно о 18 годині 02 хвилин, перебуваючи в торговому залі вищевказаного магазину, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгівельного прилавку товар, а саме лікер «Jagermeister 35%» об`ємом 0,7 літри, вартістю 310 гривень 08 копійок (без ПДВ), який сховав у внутрішню кишеню куртки, в яку був одягнутий.

У подальшому, 26.02.2023, о 18 годині 08 хвилин, ОСОБА_5 , тримаючи при собі вищевказаний товар, не сплативши його вартість, пройшов повз касову зону та направився до виходу з приміщення магазину «NOVUS», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кавалерідзе, 1-А, тим самим намагався повторно таємно викрасти зазначений товар, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони даного магазину.

Так, ОСОБА_5 , намагався спричинити ТОВ «Новус Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 310 гривень 08 копійок (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті час, будучи в приміщенні магазина «Новус», узяв лікер «Єгермейстер» та пройшов повз касову зону, не заплативши, але був затриманий охороною. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Від представника потерпілого ТОВ «Новус Україна» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що цивільний позов не подаватиме, покарання просив визначити на розсуд суду.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений змах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, неодружений.

Пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, зважаючи на обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого, відомості, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

При цьому судом ураховується, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, вчинене під час дії запровадженого в країні режиму воєнного стану і указана обставина у даному випадку напряму вплинула на кваліфікацію діяння.

Суд також вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого іншого виду покарань та відповідно положень ст. ст. 69, 75 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків обвинуваченому слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів, урахуванням прохання обвинуваченого передати належні йому речі ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді п`яти років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року і остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на період набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Строк відбування покарання обчислювати з 18 квітня 2023 року, зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення з 26 лютого 2023 по 17 квітня 2023 року.

Речові докази - пляшку лікеру «Jagermeister 35%», що передана на зберігання представнику ТОВ «Новус Україна», - залишити за належністю; зв`язку ключів, окуляри, мобільний телефон, гаманець, грошові кошти в сумі 238,10 грн., квитанції, виписку з ломбарду, пластикову картку, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 , упаковку квасолі, картку «Монобанку», що знаходяться на зберіганні в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - передати ОСОБА_6 , диск- зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1