ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/294/23 Справа № 705/658/23 Категорія: ч.3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора представника адміністрації СВК №92 засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення. Засудженого ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на не відбуту частину покарання - 1 рік 5 місяців 04 дні.

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на те, що він своєю поведінкою довів своє право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Представник ДУ «Старобабанівська ВК-92» не заперечував проти задоволення клопотання засудженого та вказав, що засуджений за період відбування покарання довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення. За період відбування покарання в СВК № 92 характеризується позитивно, має 6 заохочень та два стягнення, які погашені, заборгованість по позову на користь держави сплатив.

Прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції заперечував проти задоволення клопотання, оскільки держава виконує правоохоронну функцію і несе відповідальність за захист громадян і суспільства від правопорушень. Саме тому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, (ст.50 КК України). Для стимулювання виправлення засуджених законом передбачені пільги для засуджених, які виправляються.

Вказав, що клопотання засудженого є необгрунтованим, оскільки засуджений за весь час відбування покарання не довів свого виправлення. Позитивно засуджений характеризується за останній рік відбування покарання, а тому правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 лютого 2023 року, задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення. Засудженого ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на не відбуту частину покарання - 1 рік 5 місяців 04 дні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу в яких просить:

1. Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 лютого 2023 року, щодо ОСОБА_8 - скасувати повністю через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

2. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення.

Вважає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним в ухвалі фактичним обставинам справи.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем відбування покарання, немає не знятих та непогашених стягнень, сумлінно ставиться до праці, відшкодував заборгованість за виконавчим листом, відбув 3/4 призначеного судом покарання та довів своє виправлення.

Згідно особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів проти життя та здоров`я особи, проти власності, у сфері безпеки та експлуатації транспорту.

Висновки суду викладені в ухвалі від 21.02.2023 не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, також суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке може бути усунуте апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку засудженого ОСОБА_8 та представника адміністрації СВК №92 ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 04.10.2021 року відповідно до вироку Черкаського апеляційного суду за ст. 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 19.03.2012 та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 25.02.2020, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2022 року ОСОБА_8 зараховано у строк покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 04.10.2021 року строк попереднього ув`язнення з 06 січня 2017 року по 17 червня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання рахується з 04.10.2021 року. Кінець строку. 25.07.2024 року.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 лютого 2023 року, задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення. Засудженого ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на не відбуту частину покарання - 1 рік 5 місяців 04 дні.

У відповідності з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Клопотання засудженого є необгрунтованим, оскільки засуджений за весь час відбування покарання не довів свого виправлення. Позитивно засуджений характеризується за останній рік відбування покарання, а тому правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

Відповідно до вимог ч. 1,3 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути обґрунтованим та мотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не вірно встановив, фактичні обставини справи та прийшов до неправильного висновку щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання.

Згідно з ст. 81КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Так, колегією суддів встановлено, що згідно даних особової справи, засуджений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів проти життя та здоров`я особи, проти власності, у сфері безпеки та експлуатації транспорту.

25.01.2010 року Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання згідно п. «А» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 26.12.2008.

В подальшому продовжуючи свою протиправну поведінку 19.03.2010 засуджений Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

Після чого, під час іспитового строку, вчиняє ряд умисних кримінальних правопорушень за ч. 2, 3 ст. 15, ч. 2, 3, ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 за що Христинівським районним судом Черкаської області 06.10.2011 ОСОБА_8 засуджено до 4 років позбавлення волі.

Також, 19.03.2012 Христинівським районним судом Черкаської області останнього засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, а 06.06.2014 звільнено умовно - достроково, з невідбутою частиною покарання 10 місяців 25 днів, через п`ять місяців.

В подальшому, 25.02.2020 ОСОБА_8 засуджений Солом`янським судом м. Київ за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Після чого 16.06.2021 Христинівським районним судом Черкаської області ОСОБА_8 знову засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі.

Черкаським апеляційним судом 04.10.2021 вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 16.06.2021 в частині кваліфікації злочину та призначення покарання скасовано і призначено новий вирок, яким кваліфіковано дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 19.03.2012 та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В порядку ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання за вироком 25.02.2020 остаточно визначено покарання у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією у сього належного йому майна.

Таким чином, ОСОБА_8 після звільнення з місць позбавлення волі за попередні злочини згідно вироків судів, знову вчиняв умисні тяжкі злочини, за що отримав покарання у виді позбавлення волі, що явно свідчить про відсутність позитивних змін в його особистості та неготовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Крім того, колегією суддів встановлено, що за час відбування покарання з 06.01.2017 в СІЗО м. Києва характеризувався негативно, допускав порушення режиму відбування покарання, за що 4 рази (06.02.2017, 20.02.2018, 04.04.2018, 04.04.2019) притягувався до дисциплінарної відповідальності. До праці не залучався, заохочень не мав.

Із 04.10.2020 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія № 92». За час відбування покарання в установі характеризувався як посередньо так і задовільно, працевлаштований, 6 разів (02.04.2021, 01.10.2021, 04.01.2022, 04.04.2022, 05.10.2022, 09.01.2023) заохочувався правами начальника установи.

Поряд з цим, за час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» ОСОБА_8 двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності (18.06.2021. 23.08.2021), з яких один раз переводився до ДІЗО, що свідчить про не стабільну поведінку останнього.

Згідно витягу з протоколу №9 від 14.04.2022 комісії установи ОСОБА_8 відмовлено в умовно - достроковому звільненні, з формулюванням - «засуджений не довів своє виправлення».

Колегія суддів звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_8 неодноразово судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі, йому відомі вимоги та практика ініціювання адміністрацією установи виконання покарання, а також застосування судами умовно-дострокового звільнення від покарання, що дає йому змогу до них пристосуватись на короткий термін та отримати пільгу без випробування.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_8 має 6 судимостей за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, тричі відбував покарання в місцях позбавлення волі, та те, що до останнього вже застосовувались заохочувальні норми, передбачені ст. 81 КПК України, а також те, що більшу частину покарання (більше 4 років) засуджений вів себе негативно, упродовж строку відбування покарання 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про нестабільність поведінки ОСОБА_8 та пристосування його до вимог режиму установи, і не дає гарантії щодо не вчинення останнім нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення - підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя -

Судді -