Справа № 752/1998/23
Провадження №: 1-кп/752/1396/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2023 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

після отримання обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, за кримінальним провадженням №0001728 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно не працює, не одружений, має базову середню освіту, має інвалідність 3 групи по слуху, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 01.06.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., яке ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт (покарання не відбуте), обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 засуджено вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2020 року за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання штраф у розмірі 850 гривень. Вирок набрав законної сили 02.07.2020 року.

Після чого, у зв`язку з несплатою ОСОБА_2 штрафу, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2020 року йому замінено покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин. Ухвала суду набрала законної сили 08.10.2020 року.

В подальшому, ОСОБА_2 в період з 13.09.2022 року та по 24.01.2023 року, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, умисно, з метою ухилення від відбування покарання, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний виконувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2020 року, без поважних причин не з?явився до Національного музею народної архітектури та побуту України для відбування покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Розгляд провадження судом проведено за відсутності учасників судового провадження без дослідження доказів у судовому засіданні, оскільки встановлені органом досудового розслідування обставини, учасниками судового провадження не оспорювалися, з огляду на наявність письмової заяви підозрюваного, складеної в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку та до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості, які були детально вивчені судом.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має постійне місце проживання та реєстрації, повністю визнав вину, при цьому, будучи судимим, належних висновків для себе не зробив, натомість, не відбувши покарання за попереднім вироком, вчинив новий кримінальний проступок.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яка зазначена в обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального проступку, особу винного, зокрема, те, що дані про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, його вік, те що він офіційно не працює, є інвалідом 3 групи по слуху, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

Враховуючи наявність у ОСОБА_2 невідбутого покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2020, яке було замінено ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2020, остаточне покарання слід призначити із застосуванням положень ст.ст. 71, 72, 73 КК України.

На думку суду, остаточно призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2020 у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., яке було замінено ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2020 на покарання у виді 50 годин громадських робіт, та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді арешту строком на 5 (п"ять) місяців 6 (шість) днів.

Строк обчислення відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути оскаржений до Київського апеляційного суду з врахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1