Справа № 509/361/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000528 від 29.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гафуров Республіки Таджикистану, громадянина Республіки Таджикистану, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, не мяючого місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2022 приблизно о 14 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 під час проїзду на автомобілі марки «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , через блокпост по вул. Овідіопольська дорога, смт. Авангард Одеського району Одеської області, який встановлений відповідно до постанови КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно з метою підтвердити право на керування транспортними засобами, пред`явив працівнику Національної поліції України, який ніс службу на вказаному блокпосту, завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 15.02.2018 уповноваженими органами Республіки Таджикистану на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом Республіки Таджикистан процедури отримання такого документу та що він є підроблений, чим здійснив використання завідомо підробленого документу, який обвинувачений ОСОБА_3 приблизно у січні 2018 року замовив використовуючи мобільний зв`язок знаходячись на території іншої держави, а саме Республіки Таджикистану, за грошову винагороду у невстановленій досудовим розслідуванням особи та у подальшому поштовим відправленням отримав його на території Республіки Таджикистану.

У відповідності до висновку судової технічної експертизи документів, надане на дослідження посвідчення водія Республіки Таджикистану серії НОМЕР_2 видане 15.02.2018 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за своїми характеристиками не відповідає аналогічним документам, які видавалися/видаються уповноваженими органами Республіки Таджикистан.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Частиною 2 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 вважає за доцільне та просить суд, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтвердила в заяві обвинуваченого добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілої та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме вчинив протиправні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає, його позиція є добровільною.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які становлять 1510,24 грн. відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 01.12.2022 року, необхідно скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 01.12.2022 року, скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, після вступу вироку в законну силу:

- посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 15.02.2018 року на ім`я громадянина Республіки Таджикістана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 28.11.2022 року в ході огляду місця події на блокпосту № НОМЕР_3 по АДРЕСА_2 , що зберігаються в камері схову ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1