Справа № 758/2657/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з підсистеми "EasyCon" кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001914 від 29.05.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину 2009 р.н., одруженого, працюючого директором ТОВ «Північ Автосервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.04.2019 приблизно о 10.30 год. ОСОБА_4 перебував на перехресті Великої кільцевої дороги із проспектом Мінським у місті Києві за кермом автомобіля ВАЗ 210994 д.н.з НОМЕР_2 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 . Здійснюючи поворот направо на проспект Мінський в місті Києві, у нього виникло непорозуміння з раніше незнайомим ОСОБА_5 , який перебуваючи за кермом автомобіля марки Mersedes - Benz GL 550 д.н.з. НОМЕР_3 , почав об`їжджати автомобіль ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_2 з правого боку поза межами смуги руху транспортних засобів, внаслідок чого створив перешкоду хтя руху ОСОБА_4 .

Здійснивши поворот праворуч, ОСОБА_4 продовжив рух по проспекту Мінському зі сторони Великої кільцевої дороги в сторону площі Тараса Шевченка в місті Києві, де внаслідок скупчення транспортних засобі опинився у дорожньому заторі позаду автомобіля Mersedes - Benz GL 550 д.н.з. НОМЕР_3 .

Будучи обурений попередніми діями раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вийшов з-за керма свого автомобіля та підійшовши до водійських дверей автомобіля Mersedes - Benz GL 550 д.н.з. . НОМЕР_3 , діючи з метою грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, під малозначним приводом, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, взяв предмет, схожий на пістолет, та вийшовши зі свого автомобіля направився до автомобіля ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_2 .

Побачивши, що у його бік направляється озброєний чоловік. ОСОБА_4 , який перебував у автомобілі ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , яка на той час була вагітною, усвідомлюючи реальну небезпеку. Зачинив двері автомобіля, залишивши привідчиненим бокове скло.

У свою чергу ОСОБА_5 , підійшовши до водійських дверцят автомобіля ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_2 . Висловлюючись нецензурною лайкою, а також висловлюючи погрози в бік ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що всередині автомобіля знаходяться люди, почав наносити удари предметом. Схожим на пістолет, по склу водійських дверцят, розбивши його. Внаслідок розбиття скла потерпілій ОСОБА_6 , завдано фізичного болю та спричинено тілесне ушкодження у виді різаної рани лобної ділянки зліва, яке згідно висновку експерта № 042-1525-2019 відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але не менш ніж 21 добу.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , нехтуючи засадами моральності, прийнятими у суспільстві, діючи демонстративно, вказуючи зневагу до існуючи правил і норм поведінки у суспільстві, продовжив наносити удари по склу автомобіля ВАЗ 210994 д.н.з НОМЕР_2 , внаслідок чого остаточно вибив його, чим завдав матеріальну шкоду у розмірі 225 гривень 17 копійок.

Розбивши скло, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він озброєний, а раніше незнайомі потерпілі не чинять опору та не можуть його чинити, з метою принизити потерпілого та показати свою перевагу над ним, зневажаючи правила спілкування між людьми та повагу до людської гідності, направив ствол предмета, схожого на пістолет, в голову ОСОБА_4 , та використовуючи нецензурну лайку почав висловлювати погрози фізичною розправою над потерпілим, у відповідь на що потерпілій просив його припинити ці дії та не чіпати їх з дружиною

Через деякий час ОСОБА_5 припинив свої дії та повернувшись за кермо свого автомобіля продовжив рух. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження стосовно нього. Прокурор щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив, підтвердив, що строки притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися, у зв`язку з чим вважав за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Потерпілий ОСОБА_4 заперечив проти закриття кримінального провадження з підстав закінчення строку давності. Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце, в судове засідання, не з`явилася. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року (справа №127/26665/16-к; провадження № 51-1066км20), положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Згідно з вимогами ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Зокрема, частиною 1 статті 49 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушень) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що мало місце 23.04.2019.

Крім того, інкриміноване ОСОБА_5 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України згідно ст. 12 КК України (у редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), відносилось до категорії злочинів невеликої тяжкості, тобто строки давності розгляду даного кримінального провадження за вказаною вище статтею КК України станом на дату подання клопотання - закінчились.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів того, що передбачені частинами 2, 3 ст. 49 КК України строки давності у даному кримінальному провадженні переривалися чи були зупинені.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання, згоду обвинуваченого ОСОБА_5 на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49 КК України, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується останній є злочином невеликої тяжкості (у редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), та з моменту його вчинення минуло більше п`яти років; перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався; процесуальні витрати та речові докази відсутні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 296 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Частина 5 вищевказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу вимог ст.129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду цивільних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, заявлених до обвинуваченого ОСОБА_5 .

При цьому, залишення цивільних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в рамках вказаного кримінального провадження без розгляду, не позбавляє права позивачів звернутися із вказаними позовними вимогами у порядку цивільного судочинства.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Щодо стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 (справа №203/241/17, провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи викладене, витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

З огляду на викладене та керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 286, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0001914 від 29.05.2019, - закрити.

Процесуальні витрати на проведення експертизи №26306/19-54 від 19.09.2019, що складають 1570,00 грн. та №042-1525-2019 від 02.09.2019, що становить 651,80 грн. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням до ОСОБА_5 - залишити без розгляду із роз`ясненням права звернутися із таким позовом у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням до ОСОБА_5 - залишити без розгляду із роз`ясненням права звернутися із таким позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1