Справа №590/652/22
Провадження № 1-кп/590/28/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657 від 22.08.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина-Буда Сумської області, без підтвердженого громадянства, який має повну загальну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", відповідно ст. 107, 112 Конституції України, уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Відповідно до Указу Президента України №116/2018 від 30.04.2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», відповідно ст.107 Конституції України, уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях».

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому продовжено.

21.08.2022 близько 14:50 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану в Україні, який відповідно до Указу Президента України №341/2022 від 23.05.2022 продовжений на території України 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, перебуваючи на блокпосту № НОМЕР_1 , розташованому в АДРЕСА_1 , під час спілкування з поліцейським СРПП відділу поліцейської діяльності №1 (с. Ямпіль) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 висловлював твердження про відсутність будь-якого збройного конфлікту Російської Федерації проти України, що влада України викривляє справжню інформацію, заперечував факти вбивств російськими військовослужбовцями громадян України та вчинення ними інших воєнних злочинів на території України, тим самим заперечував збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду покази з цього приводу, пояснивши, що йому відомо, що в Україні діє воєнний стан, який введено з 24 лютого 2022 року. Надав покази, що що народився він саме в Україні, школу закінчив в м. С-Буда, де і проживав до 1986 року, потім жив 1 рік в м. Києві, а потім виїхав до м. Москва, Російська Федерація, там отримав громадянство Російської Федерації. В 2020 році він приїхав до України і залишився проживати у брата у смт. Ямпіль, Сумської області. Брат його працює в Києві. А він сам проживає у нього в будинку. Проживає за рахунок часткових заробітків. Додав, що 21.08.2022 близько 14:50 год. він, перебуваючи на блокпосту № НОМЕР_1 , розташованому в АДРЕСА_1 , під час спілкування з поліцейським СРПП відділу поліцейської діяльності №1 (с. Ямпіль) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 висловлював твердження про відсутність будь-якого збройного конфлікту Російської Федерації проти України, що влада України викривляє справжню інформацію, заперечував факти вбивств російськими військовослужбовцями громадян України та вчинення ними інших воєнних злочинів на території України, тим самим заперечував збройну агресію Російської Федерації проти України. На даний час визнає, що помилявся, не зміг чітко пояснити чому допустив такі висловлювання, можливо через перегляд російських телеканалів. Просив суворо не карати.

Оцінюючи зазначені показання обвинуваченого з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вказаним критеріям вони відповідають, при тому, що в цілому вони є логічними, послідовними та такими, які взаємоузгоджуються між собою, а також об`єктивно співпадають з іншими дослідженими по справі доказами.

Крім повного визнання обвинуваченим вини у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.436-2КК України вина ОСОБА_6 доведена дослідженими судом доказами:

-витягом з Єдиного реєстру лосудових розслідуань №0000657 від 22.08.2022 за ч.1 ст.436-2 КК України (а.с.27-28), відповідно до якого 21.08.2022 близько 14-50 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець смт. Ямпіль Шосткинського району Сумської області, перебуваючи в районі автозаправочної станції «ANP» в смт. Ямпіль Шосткинського району Сумської області, під час розмови з поліцейським ВПД №1 (с. Ямпіль) Шосткинського РУП висловлював виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України;

-матеріалами відеозапису з нагрудної камери поліцейського «Боди-Кам» з назвою «Відео 21.08.2022 ОСОБА_7 », який записано на CD-R оптичному диску для лазерних систем зчитування інформації, що зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000657, відеозапис досліджено у судовому засіданні (а.с.40); при дослідженні було встановлено факт висловлювання ОСОБА_6 виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України;

-постанову старшого слідчого СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області про визнання речовими доказами та пеередачу їх на зберігання від 23.08.2022 (а.с.42), відповідно до якої відеозапис з нагрудної камери поліцейського «Боди-Кам» з назвою «Відео 21.08.2022 ОСОБА_7 », який записано на CD-R оптичному диску для лазерних систем зчитування інформації визначено речовим доказом по кримінальному провадженню №0000657 від 22.08.2022 року, визначено зберігати вказаний відеозапис в матеріалах кримінального провадження № 0000657 від 22.08.2022 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2022 (а.с.43), відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що 21.08.2022 він проходив блокпост в смт. Ямпіль біля АЗС «ANP», де його зупинили працівники поліції для перевірки документів. Під час перевірки документів ОСОБА_6 почав обурюватись з приводу знаходження блокпостів, оскільки вважав, що від них немає ніякої допомоги та вони приносять лише незручності. Інспектор поліції повідомила, що Україні йде війна з РФ, тому вказані пости розташовані для безпеки місцевого населення, на що ОСОБА_6 почав в усній формі заперечувати збройну агресію РФ проти України, виказував позицію, що все це влада України вигадала та заперечував вину РФ. В подальшому ОСОБА_6 провів учасників слідчого експерименту до блокпосту та пояснив, що саме там він словесно заперечував збройну агресію РФ проти України;

-матеріалами відеофіксації слідчого експерименту від 20.09.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , відеозапис досліджено у судовому засіданні (а.с.56);

Крім того, свідок ОСОБА_5 , поліцейська ВПД №1 (с. Ямпіль) Шосткинського РУП, в судовому засіданні повідомила, що 21.08.2022 приблизно о 15-00 год. на блок-пості в АДРЕСА_1 при несенні нею служби, нею було зупинено ОСОБА_6 для перевірки документів. Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації. Також під час перевірки документів, ОСОБА_6 відкрито почав висловлював виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, в результаті чого останнього було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст.436-2 КК України та викликано слідчо-оперативну групу.

Згідно ч.3 ст.323 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статей 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Підстав не довіряти зазначеним вище доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності (стосовності), допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії суд кваліфікуєза ч.1 ст.436-2 КК України, що виразились у запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив нетяжкий злочин, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і це об`єктивно встановлено під час судового розгляду, виходячи з поведінки особи протягом судового провадження, його відвертого визнання вини, сорому з приводу вчинку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який визнав вину, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем мешкання, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді арешту.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, чи застосування ст.75 КК України, враховуючи перелічені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, його ставлення до вчиненого, суд не знаходить.

На думку суду, таке покарання є справедливим, буде максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні, соціальній реабілітації та попередженні вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст.177 КК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись п.1, п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Речові докази:

-відеозапис з нагрудної камери поліцейського «Боди-Кам» з назвою «Відео 21.08.2022 ОСОБА_7 », який записано на CD-R оптичному диску для лазерних систем зчитування інформації, що зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000657 від 22.08.2022 року, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000657 від 22.08.2022 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1