Дата документу 09.02.2023 Справа № 331/8727/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/278/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/8727/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.296 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2021 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 )

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрований і проживає у АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрований у АДРЕСА_4 , проживає у АДРЕСА_5 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення передбаченого ч.4 ст.296 КК кримінального правопорушення у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо них закрито.

В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивувала тим, що суд в порушення вимог ст.49 КК, не встановив в повному обсязі підстави для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності та безпідставно звільнив обвинувачених від відповідальності. Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження наявна інформація про ухилення обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 від досудового слідства. Зокрема відповідно до постанов слідчого від 26.06.2012 року, 12.07.2012 року, 02.08.2012 року, 30.08.2012 року, 14.09.2012 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинялося 5 разів на підставі оголошення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у розшук.

Крім того, прокурор просила дослідити під час апеляційного розгляду постанови слідчого про зупинення досудового розслідування.

Представник потерпілого в своїй апеляційній скарзі просив ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотань сторони захисту про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що суд в порушення вимог ст.22 КПК відмовив прокурору в оголошенні перерви для з`ясування факту наявності чи відсутності обставин, які є перешкодами для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності. Між тим, під час досудового розслідування обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 оголошувалися у розшук, а досудове розслідування неодноразово зупинялося, про що виносилися відповідні постанови. Проте суд, будучи обізнаним про наявність перешкод для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідності, незаконно закрив кримінальне провадження щодо обвинувачених у зв`язку із закінченням строків давності.

За змістом оскаржуваної ухвали, в провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК.

В судовому засіданні захисниками обвинувачених було заявлено клопотання про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо них.

Суд, задовольняючи дані клопотання захисту, виходив з того, що оскільки з дня вчинення інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК, минуло понад десять років, а підстави для зупинення або переривання перебігу давності відсутні, обвинувачені підлягають звільненню від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження щодо них.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка підтримала апеляційні скарги та наполягала на їх задоволенні; обвинувачених та їх захисників, які заперечили проти апеляційних скарг та просили залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

У ст.49 КК визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані у ч.1 ст.49 КК залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості (ч.3 ст.49 КК); особа не ухилялася від досудового розслідування або суду (ч.2 ст.49 КК); законом не встановлено обмеження чи заборони щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення (ч.4 і ч.5 ст.49 КК).

Тобто, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має перевірити наявність усіх визначених законом матеріально-правових підстав та умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, в матеріалах даного кримінального провадження наявні:

- постанова старшого слідчого від 26.06.2012 року про зупинення досудового слідства у даній справі до розшуку обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ;

- постанова старшого слідчого від 03.03.2012 року про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_11 ;

- постанова старшого слідчого від 02.08.2012 року про зупинення досудового слідства у справі до розшуку обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ;

- постанова старшого слідчого від 30.08.2012 року про зупинення досудового слідства у справі до розшуку обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.2 ст.49 КК перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від досудового розслідування або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч.1 ст.49 КК. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: 15 років з часу вчинення кримінального правопорушення, 5 років - з часу вчинення кримінального проступку.

Проте суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, дані постанови слідчого не проаналізував та взагалі не перевірив і не з`ясував, чи дійсно зупинявся перебіг давності в цій справі і якщо так, то коли такий строк було відновлено. Тим самим, суд не перевірив можливого ухилення обвинуваченими від досудового розслідування та зупинення перебігу давності з огляду на положення ч.2 ст.49 КК.

Крім того, під ухиленням від досудового розслідування або суду з огляду на положення ч.2 ст.49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Відтак, суд першої інстанції, мав також перевірити і з`ясувати, чи дійсно обвинуваченими було вчинено дії, які можуть бути розцінені як умисні і спрямовані на ухилення від слідства, що є підставою для застосування положень ч.2 ст.49 КК. Тобто, суд мав з`ясувати, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, чого судом зроблено не було.

Між тим, з`ясування зазначених обставин має істотне значення при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Наведеного суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим ухвалив рішення, яке не можна визнати законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто таким, що відповідає вимогам ст.370 КПК, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції належить перевірити та з`ясувати обставини, зазначені в даній ухвалі апеляційного суду, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2021 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо них скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4