Справа № 442/4335/22
Провадження № 1-кп/442/73/2023
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі колегії суддів:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000290 від 02.05.2022 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

зі сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

зі сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 20.04.2023.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з тих підстав, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, на сьогоднішній день не змінились ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на потерпілих, свідків, у зв`язку з чим виникає необхідність у продовженні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник з приводу задоволення клопотання прокурора заперечили, оскільки у ОСОБА_3 немає наміру переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тощо.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, просила проводити таке у її відсутності.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на час судового розгляду, суд виходить з того, що за містом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, під страхом вказаного покарання може переховуватись від суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слушними є доводи прокурора, про те, що в разі перебування ОСОБА_3 на волі, він зможе контактувати зі свідками та родичами загиблої, а відтак, зможе вплинути на їх свідчення в суді, а тому наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків.

Підставою продовження вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки ризик втечі, може бути розцінений ними менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Враховуючи зазначені обставини, що оцінені, в тому числі, в сукупності з даними про особу обвинуваченого, а відтак, на думку суду, запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а їх відвернення можливе лише за умов тримання обвинуваченого під вартою, без визначення розміру застави (у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК), оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні запобігти вищевказаним ризикам.

Керуючись статтями 199, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали визначити до 01 червня 2023 року.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019, ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, - у той самий строк з моменту вручення йому ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя - ОСОБА_2