Справа № 192/1491/22
Провадження № 1-кп/192/55/23
В И Р О К

Іменем України

"05" січня 2023 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000398, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, який до затримання був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», має середню освіту, не працює, неодруженого, на утриманні дітей не має, не є інвалідом, раніше судимого:

1.)17 травня 2021 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2021 року ОСОБА_3 вироком Самарським районним судом м. Дніпропетровська було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Знаходячись в місцях позбавлення волі обвинувачений на шлях виправлення не став та в період відбуття покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі Солонянська виправна колонія №21), здійснив нове кримінальне правопорушення.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року за допущене 17 січня 2022 року порушення режиму утримання ОСОБА_3 був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на два місяця.

02 вересня 2022 року приблизно о 11 год. 10 хв., за адресою: АДРЕСА_3 в.о. начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», підполковником внутрішньої служби ОСОБА_6 , який є представником адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», ОСОБА_3 в присутності інших працівників ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», було об`явлено, що згідно графіку двохгодинного відпрацювання на благоустрій відділення СПС №9, з яким ОСОБА_3 було ознайомлено завчасно 01 вересня 2022 року, він зобов`язаний в порядку черги приступити до прибирання підлоги коридору відділення СПС №9, для цього обвинуваченому було надано весь необхідний господарський інвентар.

Проте ОСОБА_3 , в присутності інших працівників ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», маючи умисел на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, приступити до прибирання вказаної йому території відмовився в категоричній формі, тобто вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».

Після цього в.о. начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» підполковник внутрішньої служби ОСОБА_6 , роз`яснив ОСОБА_3 положення кримінального законодавства викладені в ст. 391 КК України та попередив обвинуваченого про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Після цього знову запропонував ОСОБА_3 приступити до прибирання підлоги коридору відділення СПС №9 ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», але ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, належних висновків для себе не зробив та продовжуючи свій злочинний умисел відкрито, умисно в присутності інших працівників адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», не маючи поважних причин, відмовився виконувати законні вимоги адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», де він відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Далі засудженого ОСОБА_3 було доставлено до медичної частини ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» для медичного обстеження, де він був обстежений лікарем ОСОБА_7 , та виданий медичний висновок проте, що засуджений ОСОБА_3 працездатний, прибирання приміщень виконувати може.

По прибуттю у чергову частину ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» підполковник внутрішньої служби ОСОБА_6 ще раз звернувся до засудженого ОСОБА_3 з вимогою приступити до прибирання підлоги коридору відділення СПС №9 ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» на, що ОСОБА_3 відповів категоричною відмовою, хоча міг та зобов`язаний був виконувати законні вимоги представника адміністрації установи виконання покарань.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що точної дати він не пам`ятає, начальник колонії повідомив йому, що згідно графіку чергування його черга проводити прибирання підлоги, на що він відмовився в категоричній формі. Так він дійсно був поміщений за ухвалою суду до ПКТ (ОК), при пропонуванні йому прибирати він відчував себе нормально, скарг на здоров`я в нього не було.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини кримінального правопорушення і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав, не працевлаштований, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем відбування покарання характеризувався негативно.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, не зазначено обставин, як пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також встановлені обставини справи вважає, що в даній справі відсутні обставини, які пом`якшують покарання.

Суд вважає, що в даній справі наявна обставина справа, яка обтяжує покарання - рецидив кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року.

Керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обставини справи, які пом`якшують покарання, та наявності обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Оскільки ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року, суд вважає, що до покарання призначеного за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року у виді двох місяців, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання до відбування один рік два місяця позбавлення волі.

Враховуючи, що відносно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, і він в порядку виконання вироку суду відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», тому початок строку відбування покарання обвинуваченому слід встановити з дня ухвалення вироку суду.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся, належним чином підтверджені процесуальні витрати по справі - відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року до покаранням за цим вироком, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком один рік два місяці.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 05 січня 2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1