Справа № 203/236/23
Провадження № 1-кп/0203/439/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:прокурора - ОСОБА_3

за участю:прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 19.10.2022, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника відділення зберігання картографічного відділення 101 картографічної частини військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні капітан, уродженця смт. Новогуйвинське, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Наказом № 99 від 21 квітня 2021 командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого лейтенанта ОСОБА_5 призначено на посаду начальника відділення зберігання картографічного відділення 101 картографічної частини військової частини НОМЕР_1 , яка перебуває у безпосередньому підпорядкуванні оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_2 ).

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», зазначеним особам у ч. 1 ст. З цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у т.ч. використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб,що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч. З ст. 18 КК України та примітки 1 ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції та постійно чи тимчасово обіймають на підприємствах, в установах чи організаціях посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється. повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено відповідно до Указу Президента України № 758/2022 від 07.11.2022 з 21.11.2022 строком на 90 діб, тобто на цей час в країні діє воєнний стан. При цьому, особовий склад військових частин дислокованих в Дніпропетровському гарнізоні (області) приймають участь в бойових діях та відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до п. 82 «Положення про проходження служби громадянами України в Збройних силах України» затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 визначено, що військовослужбовець подає рапорт про перевод відповідно до відношення та при наявності сімейних обставин - додає підтверджуючі документи. Погодження рапорту про перевод відноситься до компетенції командування. Переведення до іншої військової частини, в тому числі бойової, чи місцевості, відбувається за рішенням командира частини, де проходить військовослужбовець службу або керівника вище стоячої військової ланки (частини).

Про вказаний порядок достовірно відомо капітану ОСОБА_5 та молодшому сержанту ОСОБА_7 , при цьому військова частини НОМЕР_3 постійно приймає участь в бойових діях та відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України та перебуває у безпосередньому підпорядкуванні оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_2 ).

12 жовтня 2022, капітан ОСОБА_5 , під час телефонної розмови, з молодшим сержантом ОСОБА_7 дізнався від останнього, що він має намір перевестися до іншої військової частини для проходження військової служби не пов`язаної із виконанням бойових завдань, зокрема участь в бойових діях.

Тоді ж, у капітана ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу в інтересах молодшого сержанта ОСОБА_7 на посадових осіб військової частини НОМЕР_2 (оперативне командування Схід), щодо переведення ОСОБА_7 в іншу військову частину.

Після чого, у цей же самий день та час, капітан ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним прямим умислом на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, в ході телефонної розмови із молодшим сержантом ОСОБА_7 , пообіцяв останньому здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди для себе у вигляді грошових коштів у сумі 40 000 гривень, а саме на військових посадових осіб військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) щодо прийняття рішення про переведення молодшого сержанта ОСОБА_7 до іншої військової частини, яка не приймає безпосередню участь у здійсненні відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України.

15листопада 2022 року, приблизно о 13 год., капітан ОСОБА_5 перебуваючи на території військового шпиталю (військової частини НОМЕР_4 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним прямим умислом на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, одержав від ОСОБА_7 частину раніше визначеної ним неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 10 000 (десяти тисяч) гривень за здійснення ним в інтересах ОСОБА_7 неправомірного впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на військових посадових осіб військової частини НОМЕР_2 щодо прийняття рішення про переведення військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_7 до іншої військової частини, яка не приймає безпосередню участь у здійсненні відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України (бойових діях).

16листопада 2022 року, приблизно о 13 год., капітан ОСОБА_5 перебуваючи поряд з території військового шпиталю (військової частини НОМЕР_4 ) за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним прямим умислом на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, одержав від ОСОБА_7 іншу частину раніше визначеної ним неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 22 000 (двадцяти двох тисяч) гривень, за здійснення ним в інтересах ОСОБА_7 неправомірного впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на військових посадових осіб військової частини НОМЕР_2 щодо прийняття рішення про переведення військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_7 до іншої військової частини, яка не приймає безпосередню участь у здійсненні відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України (бойових діях).

ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України - обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди для себе та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

10 січня 2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 369-2, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався у повному обсязі визнати свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, здійснював співробітництво з органом досудового слідства у викриті осіб, причетних до скоєння злочинів. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 369-2 КК України у вигляді штрафу з позбавленням права обіймати посади помічника та старшого помічника начальника штабу частини з кадрів та стройової частини строком на 2 роки (відповідно до ч. 2 ст. 55 КК України).

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно п.3 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, та надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є не тяжкими злочинами.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 здійснив дії, які виразились у обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди для себе та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто вчинив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 369-2 КК України, за яким належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475, 468, 469 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 10 січня 2023 року про визнання винуватості між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права обіймати посади помічника та старшого помічника начальника штабу частини з кадрів та стройової частини строком на 2 роки.

Арешт, накладений ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2022 скасувати, мобільний телефон Iphone 13 ProMax повернути ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 29400 грн. повернути ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно із положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий суддя ОСОБА_1