Справа № 522/6265/20
Провадження № 1-«кс»/522/257/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дрогобич, Львівської області., не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000795 від 22.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, 20.09.2010 р. ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою підшукування об`єкта злочинного посягання, прибув у супермаркет «Таврия - В», який розташований у торговому центрі "Афіни", яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька ѕ, де визначив об`єктом свого злочинного посягання майно належне ООО «Таврия - В».

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 переконавшись, що його дії залишаться непомнітними для оточуючих, таємно викрав з полиць парфумерію на загальну суму 300 гривень, тим самим спричинив ООО «Таврия-В» матеріальний збиток на вищевказану суму, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник.

ОСОБА_5 25.07.1982 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дрогобич, Львівської області., зареєстрований: АДРЕСА_1 громадянин України, раніше судимий:

01.04.2004 Трускавецьким ГС Львовської області, за ч. 1 ст. 186, ч.1 ст.187, ч. 1 ст. 355, 70 КК України 2001 р. до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 27.12.2007 звільнено по відбуванню терміну покарання.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраний в ході досудового розслідування доказів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_5 на виклик слідчого не з`являється, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом залякування.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення та схильний до вчинення правопорушень, оскільки відповідно до вимоги про судимість він раніше судимий за ч.1 ст. 186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.355, 70 КК України 2001 р.

24.01.2013 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з обставин викладених в ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначили що ризики відсутні, просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Разом з тим, при розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Згідно зі статтею 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З врахуванням обставин справи, та досліджених матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що обґрунтування клопотання та ризиків щодо обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідають вимогам п.3. ч.2 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 самостійно з`явився до суду. Крім того, останній зазначив що від правоохоронних органів не переховувся.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З досліджених матеріалів слідує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Також слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що з моменту внесення вказаних відомостей до ЄРДР, підозрюваний ОСОБА_5 з`являвся на виклики слідчого, приймав участь у слідчих діях, доказів зворотного слідчому судді надано не було.

Крім того, суду не надано жодних документів на підтвердження того, що розшук проводився реально, а не формально.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення повідомлена за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи дані про особу підозрюваного приходжу до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останнього задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 49, 176, 177, 178, 183, 186, 191, 193, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: