Справа № 201/9747/22
Провадження №1-кс/201/3571/2022
У Х В А Л А
іменем України
09.12.2022 р. м.Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 про визнання бездіяльності уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не проведення розгляду його клопотання від 26.11.2022 р. про надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, у якій просить суд визнати бездіяльність уповноважених працівників Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не розгляду його клопотання від 26.11.2022 р., яке зареєстроване за вхідним номером 49855 від 28.11.2022 р., про надання йому у відповідності до ст. 60 КПК України витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за період часу з 2015 по 2016 роки, відкритого старшим слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КПК України.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Дніпропетровська обласна прокуратура про час та місце судового розгляду повідомлено належним чином, що підтверджується матеріалами справи, але явку свого представника у судове засідання не забезпечила, інформацію щодо результатів розгляду клопотання ОСОБА_3 від 26.11.2022 р. суду не надала, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, що з врахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши ОСОБА_3 , вивчивши скаргу, приходить до висновку до наступного правового висновку.

Відповідно до частини першої статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України).

Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено у параграфі 1 глави 26 КПК України.

Відповідно до пункту 1) частини 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною першою статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з частиною першою статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Отже, у чинному КПК України законодавцем чітко врегульовано можливість і порядок оскарження дій щодо нерозгляду клопотання поданого відповідно до вимог ст. 220 КПК України.
Відповідно до ст. 220 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів клопотання саме сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій, а не будь-якої особи.

Під час розгляду скарги ОСОБА_3 не надав суду доказів того, що він є будь-ким з зазначених вище суб`єктів визначених ст. 220 КПК України, яким надано право на звернення до слідчого з клопотаннями в межах розслідування кримінального провадження.

Тому подане 26.11.2022 р. ОСОБА_3 до Дніпропетровської обласної прокуратури, а також подана до суду ОСОБА_3 скарга розгляду не підлягає, так як не охоплюються вимогами Глави 26 Кримінального процесуального кодексу України (ст.303).

Відповідно до ст. 303 КПК України не може бути предметом оскарження дії прокурора, які полягають у невиконанні Закону України «Про звернення громадян».

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975р., «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р., «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р., «Мельник проти України» від 28.03.2006р.

Відповідно до п.1) ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Згідно вимог до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.18) ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,28,110,220,303-307,369-372,376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про визнання бездіяльності уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотання від 26.11.2022 р., яке зареєстроване за вхідним номером 49855 від 28.11.2022 р., про надання йому на підставі ст. 60 КПК України витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за період часу з 2015 по 2016 роки, відкритого старшим слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КПК України- повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її отримання.

Повний текст ухвали оголошено 09.12.2022 р. о 15 год.15 хв.

Слідчий суддя
Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1