УХВАЛА

06 грудня 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5

представника заявника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні третього відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому знаходиться кримінальне провадження № 0000082, в межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України.

28.08.2022 р., з посиланням на положення ч. З ст. 233 КПК України, представниками органу досудового розслідування проведено обшук транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами якого було вилучено майно, яке належить на праві власності громадянину ОСОБА_5 , зокрема наступне:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіля марки «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

автомобіль «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ключем від замка запалення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30.08.2022 р. у справі №569/12454/22 в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000082 накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 28.08.2022 р., зокрема на:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіля марки «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

автомобіль «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ключем від замка запалення.

Автомобіль марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , оглянутий слідчим з участю спеціаліста, стан останнього (вміст салону та інше) зафіксовано у відповідних процесуальних документах з застосуванням фото та відео зйомки.

Необхідність будь-яких подальших слідчих дій та експертиз з казаним транспортним засобом відсутня;

Заявник ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий та прокурор в судовому заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у провадженні третього відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому знаходиться кримінальне провадження № 0000082, в межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 30.08.2022 року накладено арешт на матеріальні об`єкти вилучені 28 серпня 2022 року у ході проведення обшуку автомобіля марки «Renault Megane» державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме:

Пістолет Макарова (далі ПМ) НОМЕР_3 із слідами користування;

Магазин до ПМ споряджений 6 патронами із маркуванням «270 66»;

Магазин до ПМ споряджений 7 патронами із маркуванням «270 66»;

Предмет візуально схожий на ПМ із маркуванням «ПМФ 1 ТОВ С.Е.М. ТМ14302101» зі слідами користування;

Автомобіль марки «Renault Megane» № VF1KZ1W чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 із ключем до нього.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що автомобіль марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , оглянутий слідчим з участю спеціаліста, стан останнього (вміст салону та інше) зафіксовано у відповідних процесуальних документах з застосуванням фото та відео зйомки.

Необхідність будь-яких подальших слідчих дій та експертиз з казаним транспортним засобом відсутня;

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі" Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому (41 L1 постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09,82, «новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до положень статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

У свою чергу, право власності в Україні охороняється законом, держава забезпечує стабільність правовідносин власності.

Згідно вимог статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 30.08.2022 року у кримінальному провадженні №000008, а саме на майно, яке належить ОСОБА_5 на автомобіль «Renault Megane» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ключем від замка запалення зокрема в частині передачі на відповідальне зберігання.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1