Справа № 524/269/23
Провадження № 1-кс/524/138/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року

Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000013 від 16.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

встановив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000013 від 16.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в якому просить накласти арешт на: автомобіль ВАЗ 21070, державний номер НОМЕР_1 червоного кольору, який перебуває у користування ОСОБА_4 , із забороною розпорядження, використання та відчужувати вказане майно, металеві санки, металева плішня, рибу: карась сріблястий 211 шт., лящ 46 шт., плоскирка 44 шт., судак 4 шт., синець 30 шт., щука 1 шт., товстолоб 1 шт., сазан 2 шт., окунь 3 шт., які вилучено в ході огляду місця події згідно з протоколом огляду місця події від 15.01.2023 року, оскільки вилучені речі мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений у спосіб визначений ст.ст. 111,135 КПК України. Надав заяву, де заперечував проти накладення арешту на майно, просив розглянути клопотання без його участі та вирішити питання про повернення автомобіля йому під відповідальне зберігання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що Кременчуцьким РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000013 від 16.01.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, за фактом незаконного зайняття водним рибним добувним промислом (вилов риби).

З матеріалів клопотання вбачається, що 14.01.2023 року під час огляду місця події в виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 21070, державний номер НОМЕР_1 червоного кольору, що належить ОСОБА_5 , перебуває у користування ОСОБА_4 , а також металеві санки, металева плішня, риба: карась сріблястий 211 шт., лящ 46 шт., плоскирка 44 шт., судак 4 шт., синець 30 шт., щука 1 шт., товстолоб 1 шт., сазан 2 шт., окунь 3 шт..

Постановою дізнавача СД Кременчуцького РУП ГУПН в Полтавській області від 16.01.2023 вказані речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що вилучені речі, а саме автомобіль та сіткоснастеві засоби усіх видів і найменувань є забороненим знаряддям лову та знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, а виловлена риба, в свою чергу, є безпосереднім об`єктом злочину, отже мають значення для забезпечення кримінального провадження, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна. При цьому, слідчий суддя враховує можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за можливе повернути автомобіль ОСОБА_4 на відповідальне збергінання.

Керуючись статтями 98, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21070, державний номер НОМЕР_1 червоного кольору, що належить ОСОБА_5 , перебуває у користування ОСОБА_4 , металеві санки, металева плішня, рибу: карась сріблястий 211 шт., лящ 46 шт., плоскирка 44 шт., судак 4 шт., синець 30 шт., щука 1 шт., товстолоб 1 шт., сазан 2 шт., окунь 3 шт., які вилучено в ході огляду місця події від 14.01.2023 року.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 21070, державний номер НОМЕР_1 червоного кольору, повернути власнику на відповідальне зберігання, заборонивши йому відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином цим майном та зобов`язати надавати його органу досудового розслідування на першу вимогу при необхідності проведення слідчих дій.

Попередити власника майна про необхідність збереження арештованого майна та про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст.388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1