єдиний унікальний номер справи 546/146/23
номер провадження 1-кп/546/53/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000043 , відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_8 , яка є інвалідом, працюючого слюсарем КП «Полтававодоканал», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, не інваліда, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 14 січня 2023 року близько 22 години, перебуваючи по вул. Франка у м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області побачив потерпілого ОСОБА_4 , який рухався на електровелосипеді «BAD» до місця свого проживання, яким вирішив відкрито заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи із корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на подальше відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, протиправно, із застосування насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, відкрито викрав електровелосипед «BAD», після чого разом із викраденим пішов з місця вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 15 від 24.01.2023 потерпілому ОСОБА_4 завдані тілесні ушкодження у вигляді: синця обох повік правого та лівого ока, спинки носа, в проекції скронево-нижньощелепного суглобу справа, в ділянці підборіддя, садна в ділянці спинки носа. Дані тілесні ушкодження утворилися від не менш як трьохкратної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук(долоня), втому числі стиснуті в кулак, нога людини, в тому числі і у взутті чи будь-який інший предмет (предмети) з подібною характеристикою, вектор дії якого (яких) був направлений переважно спереду-назад.Заподіяні тілесні ушкодження не характерні для утворення при падінні на площині та могли утворитися в строк вказаний в постанові 14.01.2023.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 459 від 26.01.2023 вартість викраденого велосипеду становить 25139,80 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 25139,80 гривень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався Указами Президента України та відповідно до Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого ЗУ № 2738-IX від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

31.01.2023 під час досудового розслідування між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000043 від 14.01.2023, з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1273 від 20.07.2012), за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в межах підозри, повідомленої 26.01.2023, під час розгляду даного кримінального провадження у суді.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме щире каяття, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, та обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, враховано позицію потерпілого, який жодних претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного не має, на суворому покаранні не наполягає.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 К України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того в угоді зазначено, що підозрюваний розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_5 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також підозрюваний ОСОБА_5 розуміє наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, потерпілий, обвинувачений та захисник.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив добровільність надання ним згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим. Не заперечує проти затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, погоджується на визначену в угоді міру покарання. Зазначив, що завдана шкода обвинуваченим у повному обсязі відшкодована шляхом сплати грошових коштів та повернення викраденого велосипеду, жодних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити, зазначила, що потерпілий надав письмову згоду на укладення угоди прокурором, в якій висловлена їх добровільна позиція, угоду укладено з дотримання норм КПК України. Просила вирішити питання щодо речових доказів, зазначила, що процесуальні витрати у справі відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в обсязі підозри, повідомленої йому 26.01.2023. Підтверджує всі обставини скоєного в обсязі, визначеному у підозрі та в обвинувальному акті. Погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 31 січня 2023 року. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити. Зазначив, що щиро розкаявся у скоєному, запевнив суд, що подібне в подальшому не повториться, засудив свою протиправну поведінку, зазначив, що завдані збитки відшкодовані у повному обсязі шляхом сплати грошових коштів та повернення викраденого велосипеду.

Захисник ОСОБА_6 підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України, перешкоди в її затвердженні відсутні.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором докази, розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Письмова згода прокурору на укладенням угоди надана потерпілим ОСОБА_4 у заяві від 31.01.2023.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.Органами досудового розслідування його дії за ч. 4 ст. 186 КК України кваліфіковано вірно.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України в обсязі обставин встановлених досудовим розслідуванням та пред`явленого обвинувачення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України із застосування ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Обвинувачений та прокурор цілком розуміють обмеження права на оскарження вироку у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів. Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, розлучений, однак проживає у фактичних шлюбних стосунках зі своєю колишньою дружиною, яка є інвалідом, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, за медичною допомогою до лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не звертався, щиро розкаявся у скоєному злочині, сприяв органу досудового розслідування у його розкритті, добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки, разом з цим скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання негативні характеризуючі ознаки відсутні, за місцем роботи характеризується позитивно, позицію потерпілого, який не має жодних претензій матеріального та морального характеру і на суворому покаранні не наполягає.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків. Обставинами, які обтяжують покарання для обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру покарання, який встановлений Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Умовами укладеної угоди узгоджено звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність встановлення іспитового строку на один рік, застосувавши положення ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Речові докази у даному кримінальному провадженні визнані постановою слідчого від 14.01.2023, які приєднано до матеріалів кримінального провадження та частково передані на відповідальне зберігання потерпілому.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.01.2023 накладено арешт на: електровелосипед «BAD», який належить ОСОБА_9 , та шапку сірого кольору, мобільний телефон «SAMSUNG GTE 1080», imei: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», які належить ОСОБА_5 .

Питання щодо речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України, вирішивши питання щодо скасування арешту згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 69, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 174, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 31 січня 2023 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_6 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме:

- електровелосипед «BAD», повернути власнику ОСОБА_4 ;

- шапку сірого кольору, мобільний телефон «SAMSUNG GTE 1080», imei: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», повернути власнику ОСОБА_5 .

Скасувати арешт з: електровелосипеда «BAD», шапки сірого кольору, мобільного телефона «SAMSUNG GTE 1080», imei: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», який був накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 січня 2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1