Справа № 405/6133/22
провадження № 1-кс/405/3023/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000258 від 23.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.3 ст.332 КК України, про арешт майна,

встановив:

старший слідчий слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України Кіровоградської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на речі та документи, вилучені 14.11.2022 в ході обшуку транспортного засобу марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується та володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
1. блокнот рожевого кольору з чорновими записами;
2. ключі від транспортного засобу (2 екземпляра) «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується та володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
3.свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000258 від 23.09.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.3 ст.332 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що група громадян України, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, організували канал та здійснюють незаконне переправлення громадян України, у тому числі військовозобов`язаних, через державний кордон України. До вказаної протиправної діяльності причетна громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Запорізької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .
14.11.2022, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2022, було проведено обшук транспортного засобу марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується та володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено вищевказані речі та документи.
Вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мати доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Так, вказані речі являються речовим доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
15.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що за ступенем тяжкості є тяжким злочином, у разі визнання ОСОБА_5 винуватою, їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.
Слідчий в клопотанні вказав, що з метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вилучене у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку майно необхідно накласти арешт, з метою забезпечення зберігання їх як речові докази та можливої конфіскації майна.
У судове засідання слідчий не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Враховуючи положення частини 2 статті 172 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для розгляду клопотання про арешт майна за відсутності власника майна, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.
Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України відсутність слідчого, власника майна його представника, не є перешкодою для розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого, на підставі наявних доказів.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000258 від 23.09.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.3 ст.332 КК України (а.к. 5 витяг з ЄРДР від 23.09.2022).
В рамках вказаного кримінального провадження 14.11.2022, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2022, було проведено обшук транспортного засобу марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується та володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В ході даного обшуку виявлено та вилучено речі та документи вказані у клопотанні, про що складено відповідний протокол (а.к.8-13).
Постановою слідчого від 15.11.2022 року вилучені речі та документи визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні (а.к. 14).
15.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а.к.15-17).
Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленомуцим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведено, що речі та документи вказані у клопотанні слідчого об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Під час ухвалення рішення враховується також, практика Європейського суду з прав людини, згідно якої для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.
Матеріали клопотання слідчого свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, на даний час проводяться процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів, які можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати.
Слідчий суддя вважає, що оскільки санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, тому наявні підстави вважати, що суд може призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді конфіскації майна та з метою його збереження для виконання можливого вироку суду, існує необхідність у накладенні на нього арешту.
Тому, у даному випадку арешт накладається у відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Таким чином, за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та відчуження.
Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Керуючись ст. ст. 170-173, 369-372, 376 КПК України,
постановив:
клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт у кримінальному № 0000258 від 23.09.2022 речі та документи, вилучені 14.11.2022 в ході обшуку транспортного засобу марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується та володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- блокнот рожевого кольору з чорновими записами;
- ключі від транспортного засобу (2 екземпляра) «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується та володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 .
Заборонити розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6