Справа №639/3772/22
Провадження №1-в/639/285/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «ХВК (№18)» - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків, приведення вироку до відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

Начальника ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з поданням, в якому просить вирішити питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_6 , а також привести вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року відносно ОСОБА_6 у відповідність до вимог КК України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р.

В обґрунтування подання зазначається, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 14.09.2022 р. ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 до 7 років позбавлення волі. Водночас, останнім вироком не враховано покарання, призначене ОСОБА_6 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 р.

У свою чергу вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 р., яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, належить привести до вимог КК України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 підтримали подання та просили його задовольнити.

Представник ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_6 при вирішенні подання покладались на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого, суд дійшов таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 р. ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20.01.2022 р.

По вказаному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вироком 19.12.2019 р. до набрання вироком законної сили.

Судом враховується, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Так, за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону України №2617-VІІІ від 22.11.2018 року) передбачено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Таким чином, Законом України №2617-VІІІ від 22.11.2018 року, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, з санкції ч. 1 ст. 309 КК України було виключено покарання у виді позбавлення волі.

Приписами частини 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справі «Кафкаріс (Kafkaris) проти Кіпру» (рішення ЄСПЛ від 12 лютого 2008 року, заява №21906/04) наголосив, що не виключає можливості того, що заходи, прийняті законодавцем, адміністративними органами чи судами після призначення остаточного покарання або під час відбування покарання, можуть призвести до перегляду визначення або зміни меж «покарання», призначеного судом. Якщо таке трапиться, відповідні заходи, на думку ЄСПЛ, повинні підпадати під сферу заборони ретроактивного застосування покарань, передбаченої в кінці п. 1 ст. 7 Конвенції. Інакше держави зможуть вільно, наприклад, шляхом внесення змін до законодавства або перегляду тлумачення встановлених норм, вживати заходи, які ретроактивно переглядають межі призначеного покарання на шкоду засудженому, який не міг передбачити такий розвиток подій на момент скоєння злочину або призначення покарання. За таких умов стаття 7 Конвенції була б позбавлена будь-якої корисної дії для засуджених осіб, межі покарань яких було постфактум змінено не на їхню користь. Отже, такі зміни слід відрізняти від змін, внесених до способу відбування покарання, які не потрапляють у сферу застосування ст. 7 Конвенції in fine (п. 89 рішення Великої Палати ЄСПЛ у справі «Дель Ріо Прада (Del Rio Prada) проти Іспанії» від 21 жовтня 2013 року, заява N 42750/09).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що стосовно засудженого ОСОБА_6 підлягають застосуванню положення статті 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність.

Суд вважає, що збільшення строку покарання (з позбавлення волі до максимальної межі покарання у виді обмеження волі за санкцією нового закону) в будь-якому разі призведе до погіршення становища засудженої особи, що не допускається відповідно до статті 5 КК України.

Приймаючи до уваги, що Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 скасовує можливість призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, суд проходить до висновку про необхідність пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України з 2 років позбавлення волі до 2 років обмеження волі, не змінюючи при цьому строку покарання.

Крім того, 14.09.2022 р. вироком Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. Зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 05.01.2019 р.

Вирок набрав законної сили 15.10.2022 р.

Разом з тим, при призначенні вказаного вироку покарання, призначене ОСОБА_6 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року враховано не було.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Як вбачається з вироку Київського районного суду м. Полтави від 14.09.2022 р., , кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яке ОСОБА_6 засуджений зазначеним вироком, було скоєно ним 05.01.2019р., тобто до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 р.

З огляду на викладене, остаточне покарання має бути визначене ОСОБА_6 за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, за яке ОСОБА_6 засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 р., який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, кількість епізодів злочинної діяльності по вказаному кримінальному провадженню один, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливе при визначенні остаточного покарання ОСОБА_6 застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таким чином, подання ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 70, 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Подання ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року привести у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання за цим вироком ОСОБА_6 обчислювати з дня постановлення вироку 19.12.2022 р.

Зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня постановлення вироку до дня набрання ним законної сили із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2022 р., більш суворим, призначеним вироком Київського районного суду м. Полтави від 14.09.2022 р., остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 05.01.2019 р.

Зарахувати у строк покарання за цим вироком фактично відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року з 19.12.2019 по 20.01.2020 р. включно із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1