справа № 208/3504/23
№ провадження 1-кс/208/765/23
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в № 0000573 від 26.04.2023 за ч.4 ст.186 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь Донецької області, громадянина України, освіта вища, холостого, осіб на утримання не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.05.2001 Новоазовським районним судом Донецької області за ст.94 КК України (1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 11 року, звільнився 07.04.2009 умовно-достроково, невідбута частина покарання 2 роки 8 місяців 9 днів;

-12.04.2010 Київським районним судом міста Донецька за ч.1 ст.187, ч.1 ст.152, ч.2 ст.187, ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років, додатковий захід - конфіскація майна, приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 18.05.2010;

-29.05.2019 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років, додатковий захід конфіскація майна, звільнився 13.01.2023 по відбуванню строку покарання.

встановив:

Прокурор та старший слідчий звернулися із даним клопотанням, яким просять застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000573 від 26.04.2023 за ч.4 ст.186 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. На підставі ч.4 ст.183 КПК України визначити розмір застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000573 від 26.04.2023 за ч.4 ст.186 КК України, в межах якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185, 186, 187 КК України, маючи незняту та непогашену судимість, повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 КК України.

В ході досудового розслідування на підставі зібраних доказів та фактичних даних встановлено, що 26.04.2023 приблизно об 11.00 год. ОСОБА_6 перебував у кв. АДРЕСА_2 . При цьому там він побачив належний потерпілій ОСОБА_7 гаманець прямокутної форми, виготовлений зі шкіри чорного кольору. В цей момент у нього раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного гаманця.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в зазначений час у вказаному місці, взяв належний потерпілій ОСОБА_7 гаманець прямокутної форми, виготовлений зі шкіри чорного кольору, в якому знаходились належні останній гроші у сумі 1700 грн. та 12 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_6 , утримуючи гаманець при собі, вийшов у двір буд. АДРЕСА_3 , де знаходилась потерпіла ОСОБА_7 . Остання помітила в руках ОСОБА_6 належний їй гаманець та почала вимагати від нього припинити протиправні дії та повернути викрадене майно. ОСОБА_6 , усвідомлюючи що його дії були помічені, тобто почали носити відкритий характер, незважаючи на вимоги потерпілої, дістав з вказаного гаманця належні потерпілій ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1700 грн. та 12 доларів США, які поклав собі до кишені. Таким чином дії, розпочаті ОСОБА_6 як таємне викрадення чужого майна, були продовжені ним як відкрите викрадення чужого майна.

Після цього ОСОБА_6 , з метою доведення свого протиправного умислу до кінця, попрямував у двір буд. АДРЕСА_4 , залишивши місце вчинення злочину.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (показаннями потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи для впізнання потерпілій ОСОБА_7 та свідкам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом затримання ОСОБА_6 , іншими доказами в їх сукупності), а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозра ґрунтується на показах потерпілої особи, свідків, речових доказах, у сукупності зібраних доказів, а тому є обґрунтованою.

На підставі вищевикладеного жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілого, свідків, речовими доказами, а також наявність незнятої та непогашеної судимості в передбаченому законом порядку, відсутність сталих соціальних зв`язків, постійного місця проживання і роботи, що обґрунтовує заявлені ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,5, ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор та слідчий зазначили, що іншій більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , та що заявлені ризики передбачені ст.ст. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання не оспорюючи фактичних даних події визначених у підозрі та клопотанні, пояснив, що не працює неофіційно, не має зареєстрованого тимчасового місця проживання, звільнився з місць позбавлення волі 13 січня 2023 року. Приїхав до міста Кам`янське бо в цьому місці проживає його сестра, але її даних та місця проживання назвати не може. Дані викладені у підозрі та клопотання є дійсними і він їх не оспорює. Просить прийняти рішення за клопотанням, на розсуд судді.

Захисник, вважав що клопотання не підлягає задоволенню, так як до його підзахисного можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 27.04.2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст.186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: покази потерпілого викладені у його заяві-повідомленні про скоєний злочин, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за якими потерпіла, свідки впізнали ОСОБА_6 , як такого що вчинив злочин, протоколами допиту свідків, інформаційною довідкою щодо наявності засуджень відносно ОСОБА_6 ..

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 є особою, який має незняту та непогашену в передбаченому законом порядку судимість, будучи раніше засудженим за корисливі злочини, звільнився із місць позбавлення волі 13 січня 2023 року.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, яке згідно до санкції ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення полі від 7 до 10 років, тобто реальне покарання.

Також слідчим суддею враховується розуміння підозрюваним наслідків вчинення кримінального правопорушення та факт не оспорення ним вчинення відображеного за підозрою відкритого заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, що свідчить про те, що висновків для себе ОСОБА_6 не зробив, на шлях виправлення не став, є підозрюваним у скоєні нового корисливого злочину.

Посилання сторони захисту щодо не доведення прокурором та слідчим заявлених ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливості перебування підозрюваного на іншому більш м`якому запобіжному заході ніж тримання під вартою, жодним чином не обґрунтовано, як не зазначено ні адреса можливого перебування (проживання) підозрюваного, коло осіб які б взяли на себе зобов`язання по його забезпеченню під час перебування ОСОБА_6 на домашньому арешті, або іншому запобіжному заходу з метою надання йому житла.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Посилання захисника на можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду клопотання і є недоведеним.

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 4 ст. 186 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що дорівнює 2684 гривні х 50 розмірів, що відповідно становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

У задоволені клопотання сторони захисту - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000573 від 26.04.2023 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком, з дати його затримання, тобто з 26 квітня 2023 року о 11 годин 03 хвилини, і по 22 червня 2023 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1