Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/169/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеконференції, матеріали заяви засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2023 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сєрково, Городецького району, Нижньоновгородської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, пенсіонер, інвалід третьої групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.12.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70. ч.4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі,

відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Своє рішення районний суд мотивував тим, що до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні, по якому засудженим скоєно злочин після 20.06.2017 року, а саме 05.12.2017 року, тобто на момент прямої дії ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року. Крім того, в рамках кримінального провадження, по якому на даний час він відбуває покарання ніяких дій по залишенню його у місцях попереднього ув`язнення не вживалось, посилання засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є безпідставними.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою його підзахисному зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.12.2017 по 08.12.2018.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 26.12.2018 року було засуджено Херсонським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70. ч.4 ст.70 КК України та призначено йому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого призначеного покарання більш суворим визначеним вироком Голопристанського райсуду Херсонської області від 07.11.2018 року. Вироком строк покарання засудженому ухвалено рахувати з 05.12.2017 року, тобто з моменту його затримання. Вирок набув законної сили 25.02.2019 року.

А тому враховуючи те, що до ОСОБА_8 застосовано попереднє ув`язнення, суд мав би зарахувати строк попереднього ув`язнення.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який просив зарахувати

ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Вимоги абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, встановлюють те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_8 26.12.2018 року було засуджено Херсонським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70. ч.4 ст.70 КК України та призначено йому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого призначеного покарання більш суворим визначеним вироком Голопристанського райсуду Херсонської області від 07.11.2018 року. Вироком строк покарання засудженому ухвалено рахувати з 05.12.2017 року, тобто з моменту його затримання. Вирок набув законної сили 25.02.2019 року.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Таким чином, попереднє ув`язнення не є покаранням, оскільки особа перебуває в місцях ув`язнення ще до постановлення вироку. Водночас перебування особи в умовах ізоляції від суспільства за характером обмежень, покладених на особу, фактично прирівнюється до позбавлення волі як виду покарання.

Згідно ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

З вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 26.12.2018 вбачається, що ОСОБА_8 був затриманий по іншому кримінальному провадженню, по якому 07.11.2018 Голопристанським райсудом Херсонської області було винесено вирок і по якому строк відбуття покарання рахується з дня затримання, тобто з 05.12.2017, а по цьому провадженню запобіжний захід не обирався, судом ніяких дій по залишенню ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятору не здійснювалося, то застосування ч. 5 ст. 72 КК України зарахування ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.12.2017 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не повинно бути застосовано.

Вимоги абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, встановлюють те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Враховуючи те, що за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 26.12.2018 запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 не зараховується.

Що стосується доводів захисника та ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення, необхідно зазначити наступне.

Як вже зазначалось за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 26.12.2018 до ОСОБА_8 не застосувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вимоги абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, встановлюють те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

При цьому, посилання у судовому рішенні про те, що строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з дня затримання, тобто з 05.12.2017, не може бути самостійною підставо для зарахування строку, оскільки вказане затримання проводилось у кримінальному провадженні за вироком Голопристанського райсуду Херсонської області від 07.11.2018

В той же час, вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 26.12.2018 ОСОБА_8 призначено покарання на підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого призначеного покарання більш суворим визначеним вироком Голопристанського райсуду Херсонської області від 07.11.2018.

Враховуючи те, що затримання ОСОБА_8 проводилось у кримінальному провадженні за вироком Голопристанського райсуду Херсонської області від 07.11.2018, а в кримінальному провадженні за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 26.12.2018 до ОСОБА_8 не застосувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи про зарахування строку попереднього ув`язнення у строку покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 26.12.2018, оскільки до ОСОБА_8 не застосувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2023 року, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 31 січня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4