Справа № 206/3536/22 Провадження № 1-в/206/276/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2022 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника- адвоката ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
11.11.2022 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_6 , до якого згідно ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14.05.2014 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Заяву обґрунтовано тим, що за час перебування у відділенні психічний стан ОСОБА_6 покращився та залишається стабільним на протязі достатньо тривалого проміжку часу. Для продовження медичної, соціальної та психологічної реабілітації з метою досягнення найбільш повної інтеграції пацієнта в суспільство, рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
До заяви долучено висновок комісії-лікарів психіатрів від 07.11.2022.
Заявник ОСОБА_7 в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.
Особа, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вважав недоцільним змінювати примусові заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги, через тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та нетривалим проходження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14.05.2014 до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2019 змінено ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру та переведено його до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2021 змінено ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у відділені з посиленим типом наглядом на примусові заходи медичного характеру у відділені зі звичайним типом нагляду, строком до 6 місяців.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2022 продовжено ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, строком на 6 місяців.
Відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2022, було відмовлено в задоволенні заяви КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» про зміну примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_6 .
Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2022, судом було встановлено, що у висновку комісії лікарів-психіатрів № 17 від 01.02.2022 відносно ОСОБА_6 , вказано, що стан ОСОБА_6 не носить стійкого характеру настрій підвищений, в мисленні відмічаються ознаки несподіваності, паралогічності, залишаються вираженими пасивність, апатичність, зниження психічної продуктивності, модель соціально-адаптованої поведінки засвоєні частково, критика до свого психічного стану не повна. Зважаючи на вищевикладене, вбачається за доцільне продовження примусових заходів медичного характеру з метою досягнення повного розуміння власного психічного стану, завершення формування критичного відношення до скоєного правопорушення та продовження соціально-реабілітаційних заходів (а.с. 12-13).
Однак, після не тривалого часу, комісія лікарів-психіатрів прийшла фактично до протилежного висновку без будь-якого його об`єктивного обґрунтування.
11.11.2022 КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікар-психіатр ОСОБА_3 звернувся із заявою саме про зміну примусових заходів медичного характеру зі звичайного типу нагляду на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_6 .
Статтею 92 КК України визначено поняття та мету примусових заходів медичного характеру, так примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно з ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.
В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру від 07.11.2022 вказано, що в результаті експериментального дослідження відзначаються підвищення рівня когнітивних фінкцій та загальної розумової працездатності.

Між тим, продовжують мати місце порушення мислення ендогенного спектру у вигляді аморфності сенсових диференційовок, злиття умовного та буквального сенсів, різнопланового підходу до вирішення розумових задач, розбіжностей суджень та умовисновків. Всі основні розумові процеси операційного компоненту мислення збережені, але дещо утруднені через дезорганізуючий вплив порушень мислення ендогенного спектру на загальний когнітивний процес. Внаслідок медикаментозної терапії в поєданні з реабілітаційними заходами психічний стан ОСОБА_6 покращився та протягом достатньо тривалого проміжку часу залишається стабільним, про що свідчить відсутність протягом перебування у відділені психотичної симптоматики, яка спровокувала скоєння правопорушення (вербальних галюцінацій, маячних ідей впливу, переслідування, які згідно медичної документації редукувалися в 2017 році та з того часу не поновлювалися). Були відсутні порушеня режиму відділення, агресивні та аутоагресивні тенденції. Відмічається розуміння пацієнтом свого психічного стану, факту наявності психічного захворювання, хронічного характеру його перебігу та необхідності постійного та безперервного прийому підтримуючої терапії, спостереження у лікаря- психіатра. ОСОБА_6 виявляє жаль з приводу скоєного правопорушення, відмічає, що знаходився в стані, який на той момент не розумів та не міг керувати своїми діями. Для продовження медичної, соціальної та психологічної реабілітації з метою досягнення найбільш повної інтеграції пацієнта в суспільство, рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
В той же час, суд враховує, що ОСОБА_6 хворіє на шизофренію, йому встановлена інвалідність за цим захворюванням, при переведенні його на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, ОСОБА_6 буде проживати за місцем свого мешкання в м. Першотравенськ Дніпропетровської області у квартирі своїх батьків один, його буде навідувати сестра, його дохід становить лише пенсія по інвалідності.
Беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також те, що йому буде складно комунікувати у суспільстві в даний період часу, коли негативні емоції переважають у більшості населення країни, що може призвести до загострення його хвороби і спровокувати рецидив.
В судовому засіданні не встановлено достатніх та обґрунтованих підстав вважати, що психічний стан ОСОБА_6 покращився і він не представляє небезпеку для себе та оточуючих та не потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом.
Крім того, ОСОБА_6 нетривалий час перебував на примусових заходах медичного характеру у відділені зі звичайним типом нагляду, після його переведення з закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, тому суд вважає дане клопотання передчасним.
Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Отже, вирішуючи питання про зміну примусових заходів медичного характеру, саме на суд покладено обов`язок запобігти вчиненню зазначеною особою нових суспільно-небезпечних діянь, тим паче, скоєних з особливою жорстокістю.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Гюльфуччі проти Франції» (заява № 31038/12) зазначив, що особа не може бути позбавлена його або її свободи на підставі психічного розладу, окрім випадків, коли було достовірно продемонстровано, що він або вона мали психічні розлади, а психічний розлад був такого типу або рівня, який забезпечує примусове ув`язнення, а продовження ув`язнення не виходить за межі продовження існування розладу.
Аналізуючи вищевикладені обставини, суд вважає необхідним у задоволенні заяви представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру зі звичайного типу нагляду на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку стосовно ОСОБА_6 відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст. 7, 9, 26, 321, 372, 503, 512-514 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні заяви представника КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1