У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.12.2022 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, громадянина України, працюючого волонтером червоного хреста України в Херсонській області, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

- застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23 лютого 2023 року включно, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23 лютого 2023 року включно, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

На думку прокурора, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дослідивши однобічно наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вважає, що стороною обвинувачення в судовому засіданні була доведена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України та необхідність обрання саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000477 від 16.12.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 12.11.2022 року близько 17 годин 00 хвилин перебуваючи на вулиці, навпроти будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи малозначний привід в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 , порушуючи загальноприйняті суспільні відносини, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, здійснив хуліганські дії, які знайшли свій прояв у виразі грубої нецензурної лайки та спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому з використанням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень - травматичного пістолету «ФОРТ 17 Р 45 Rubber НОМЕР_1 виготовлений в Україні», а саме ОСОБА_6 здійснив три постріли гумовими кулями з вищевказаного травматичного пістолета у потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді сліпих вогнепальних кульових поранень м`яких тканин передньої поверхні шиї справа в нижній третині, передньої поверхні лівого стегна в верхній третині, які згідно висновку експерта № 203 від 20.12.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, та садно з крововиливом передньої поверхні правого стегна в верхній третині, які згідно висновку вищевказаної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

22.12.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вважав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що відсутні підстави для застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку слідчого судді, з врахуванням даних про особу підозрюваного, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням часу зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм в змозі тільки цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Згідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який є тяжким, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Також, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що є не доведеним ризик можливого переховування підозрюваного від слідства чи суду, оскільки той з моменту вчиненої події з місця проживання не зник, з`являється на виклики, добровільно приїзджає до м. Миколаєва на судові засідання.

Колегія суддів погоджується з тим, що заявлений ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань, є можливим, оскільки підозрюваний проживає поряд з ними, а свідки особисто знайомі з підозрюваним, але з врахуванням особи підозрюваного, його поведінки під час досудового розслідування, такий ризик можливо усунути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку не спілкуватись з потерпілим та свідками по справі щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має на утриманні дружину та неповнолітню дитину 2011 року народження, працює волонтером в червоному хресті України, має власне житло, в якому зареєстрований, характеризується виключно позитивно, з врахуванням цих обставин, відсутні підстави для застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених та встановлених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як домашній арешт для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.12.2022 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: