Справа № 199/796/23
В И Р О К

іменем України

07 березня 2023 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000880 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом в посаді старшого водія батальйону оперативного призначення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні «солдат», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 07 липня 2021 року № 174 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого водія батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ та зараховано до списків особового складу.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України. її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону У країни «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає йоги Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни,

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. Па підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час. який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. 14 березня 2022 року Указом Президента України №133/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022року. 18 квітня 2022 року Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. 21 квітня 2022 року Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. 17 травня 2022 року Указом Президента України № 341/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 43 від 21 лютого 2022 року солдата ОСОБА_4 направлено у службове відрядження до бази спортивного комплексу «Трудові резерви» (міста Дніпро), для участі у тренувальних зборах.

26 лютого 2022 року, у зв`язку із відкритою збройною агресією РФ на територію України, військовослужбовець ОСОБА_4 зобов`язаний був прибули до розташування військової частини НОМЕР_1 НГУ та приступити до виконання службових обов`язків за посадою.

Однак, 26 лютого 2022 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, без поважних причин не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується за адресою; АДРЕСА_3 , із службового відрядження, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 НГУ. Про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

06 грудня 2022 року ОСОБА_4 прибув до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 26 лютого 2022 року, солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин із службового відрядження до військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнною стану та незаконно перебував за її межами до 06 грудня 2022 року.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю, та показав, що дійсно проходив службу за контрактом в посаді старшого водія батальйону оперативного призначення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні «солдат», але фактично він весь час служби займався футболом та грав за НГУ: перебував на зборах, приймав участь у турнірах, змаганнях тощо. Після початку збройної агресії та введення воєнного стану 24 лютого 2022 року він не знав що робити далі і чекав, поки хтось з командирів дасть йому відповідну команду. 26 лютого 2022 року він мав з`явитися до військової частини, але не зробив цього, бо злякався. Самостійно своїх безпосередніх командирів він не шукав та не цікавився, що йому робити далі з тих же причин. Зазначає, що вважав себе звільненим. Весь час після 26 лютого 2022 року перебував вдома. Коли довідався, що відносно нього розпочате кримінальне провадження, самостійно звернувся до військової прокуратури. Наразі він продовжує проходження військової служби. Розуміє, що своїми діями вчинив злочин. У вчиненому щиросердно розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

До матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу долучено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах рядового складу, укладений 07 липня 2021 року між командиром військової частини НОМЕР_1 НГУ і ОСОБА_4 строком на 3 роки.

У відповідності до заяви ОСОБА_4 про прийняття на військову службу на певну посаду та витягу з наказу команди військової частини НОМЕР_1 НГУ № 174 від 07 липня 2021 року, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого водія батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ та зараховано до списків особового складу.

Згідно копії присяги, ОСОБА_4 склав присягу військовослужбовця 07 серпня 2021 року.

За копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 43 від 21 лютого 2022 року солдата ОСОБА_4 направлено у службове відрядження до бази спортивного комплексу «Трудові резерви» (міста Дніпро), для участі у тренувальних зборах.

До матеріалів кримінального провадження долучено рапорт начальника фізичної підготовки і спорту ОСОБА_7 на ім`я командира військової НОМЕР_1 НГУ від 26 лютого 2022 року, за яким останній доповідає, що військовослужбовці військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 НГУ, яких раніше було відряджено до базу ДВУФК ( АДРЕСА_3 ), до бази спортивного комплексу ОШВСМ ( АДРЕСА_3 ) та до бази спортивного комплексу «Трудові резерви» (м. Дніпро) для участі у тренувальних зборах, серед яких і солдат за контрактом ОСОБА_4 , відповідно раніше здійсненого ним оповіщення із вказаних службових відряджень в установлений термін (до 08:00 год. 26 лютого 2022 року) до військової частини НОМЕР_1 не прибули.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 26 лютого 2022 року № 2, призначене проведення службового розслідування для встановлення причин та обставин факту неприбуття із службового відрядження військовослужбовців частини для виконання службових обов`язків.

За наданим військовою частиною НГУ висновком службового розслідування, затвердженим 08 березня 2022 року, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 08 березня 2022 року про підсумки вказаного службового розслідування, відповідно до наказу командира частини від 21 лютого 2022 року № 43 солдат за контрактом ОСОБА_4 вибув у службове відрядження до бази спортивного комплексу «Трудові резерви» м. Дніпро, для участі у тренувальних зборах, з 21 лютого 2022 року. У зв`язку з різкою зміною воєнно-політичної обстановки та ситуації, що загрожує національній безпеці України, на виконання розпорядження командувача НГУ від 24 лютого 2022 року № 27/2/1/1-280т-Е Та введення ступеня бойової готовності « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою якісного виконання бойових (службово-бойових) завдань за призначенням, начальником Центрального територіального управління НГУ було надіслано до військової частини НОМЕР_1 розпорядження від 24.02.2022 року № 6/4-576 з вимогою припинити відпустки відрядження та звільнення особового складу, який вислужив встановлені строки, а також у визначені строки організувати заходи щодо повернення до пунктів постійної дислокації військових частин особового складу. Який виконує завдання в районі проведення ООС та перебуває на навчанні в центрах підготовки НГУ. Відповідно до даного розпорядження а вказівки командира частини близько 14:35 год. 25 лютого 2022 року начальник фізичної підготовки і спорту ОСОБА_7 повідомив військовослужбовців, які в той час перебували у службових відрядженнях на тренувальних зборах про необхідність прибуття до військової частини в термін до 08:00 год. 26 березня 2022 року. Повідомлення здійснювалося шляхом телефонних дзвінків на номери мобільних телефонів військовослужбовців, серед яких солдат за контрактом ОСОБА_4 НОМЕР_2 . Вказані військовослужбовці на телефонні дзвінки відповіли та повідомили, що у встановлений термін прибудуть. Проте у вказаний термін солдат за контрактом ОСОБА_4 не прибув, при причини, які не дали змогу йому прибути або перешкодили прибуттю попередньо не повідомив. В період з 26 лютого 2022 року солдат за контрактом ОСОБА_4 відповідав на телефонні дзвінки та повідомляв, що о 08:00 год. 26 лютого 2022 року не мав можливості прибути до військової частини через військові дії, оскільки знаходиться поза межами м. Дніпро та зобов`язався повернутися до частини у якнайшвидший час. В період з 27 лютого 2022 року по 08 березня 2022 року солдат за контрактом ОСОБА_4 на зв`язок не виходить, на телефонні дзвінки не відповідає або знаходиться поза зоною досяжності.

За копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 11 від 05 березня 2022 року солдата ОСОБА_4 виключено з усіх видів забезпечення.

Згідно листа Державної прикордонної служби України від 31 травня 2022 року ОСОБА_4 державний кордон та лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями не перетинав.

У відповідності до інформації ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» ОСОБА_4 до лікарні за допомогою не звертався, лист непрацездатності не видавався.

До матеріалів кримінального провадження долучена власноручно складена ОСОБА_4 заява від 06 грудня 2022 року на ім`я керівника спеціалізованої прокуратури,за якою він повідомляє, що вчасно не з`явився на службу з 26 лютого 2022 року і по 06 грудня 2022 року час проводив на власний розсуд.

За повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 НГУ, солдат ОСОБА_4 07 грудня 2022 року о 12:00 год. повернувся до військового містечка № НОМЕР_3 .

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд, враховуючи положення ст. 5 КК України, кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким, умисним, закінченим злочином, тривалість відсутності ОСОБА_4 за місцем служби, та причини, які спонукали його не прибути на місце служби, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, не одружений, за місцем служби характеризується негативно, разом з тим Асоціацією футболу Дніпропетровської області та особою, з якою підтримує фактичні шлюбні відносини без реєстрації шлюбу характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щиросердне каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені.

З огляду на зазначене, враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують, вчинення кримінального правопорушення вперше, дійове каяття обвинуваченого, який після вчинення злочину самостійно з`явився до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та наразі продовжує несення служби, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України (в редакції Закону України № 1576-IX від 29 червня 2021 року) з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід обвинуваченому на стадії досудового розслідування не обирався і прокурором клопотання про обрання судом такого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлялося.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України (в редакції Закону України № 1576-IX від 29 червня 2021 року) звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах рядового складу, повернути до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

07.03.2023