Провадження №11-кп/801/120/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2022, якою задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_8 та зараховано в строк покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2008, строк попереднього ув`язнення з 28.12.2007 по 17.03.2009,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2022 задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_8 та зараховано в строк покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2008, строк попереднього ув`язнення з 28.12.2007 по 17.03.2009, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з часу затримання, тобто з 28.12.2007, до часу набрання вироком законної сили, тобто до 17.03.2009, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не був зарахований, однак підстав для зарахування у строк покарання періоди з 04.10.2016 по 11.04.2017 та з 14.09.2020 по 16.09.2021 немає.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На погодившись із рішенням суду першої інстанції адвокат подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2022 в частині відмови клопотання засудженого ОСОБА_8 про включення до строку попереднього ув`язнення та зарахування у строк відбутого ним покарання періоди з 04.10.2016 по 11.04.2017 та з 14.09.2020 по 16.09.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 2 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року). Ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про включення до строку попереднього ув`язнення та зарахування у строк відбутого ним покарання періоди з 04.10.2016 по 11.04.2017 та з 14.09.2020 по 16.09.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 2 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року).

На думку адвоката, періоди часу з 04.10.2016 по 11.04.2017 та з 14.09.2020 по 16.09.2021 необхідно включити до строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 та зарахувати у строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки подача скарги на вирок суду першої інстанції зупиняє набрання цим вироком законної сили, а також не спростував доводи заявника щодо підстав зупинення виконання судового рішення у разі подання клопотання про поновлення строку на його оскарження.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та засудженого ОСОБА_8 , який вважає, що йому день за два підлягає зарахуванню весь період з дня постановлення вироку по сьогодні, оскільки його касаційна скарга не розглянута, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги адвоката, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2008 ОСОБА_8 засуджений до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі за вчинення сукупності злочинів, передбачених ст. 94 КК України (1960 року), п.п. 7, 13 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно вироку строк покарання визначено рахувати з 28.12.2007, тобто з дня затримання ОСОБА_8 .

Ухвалою Верховного Суду України від 17.03.2009 вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2008 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. У решті вирок щодо ОСОБА_8 залишено без змін.

Таким чином, вказаний вирок набрав законної сили 17.03.2009 та звернутий до виконання, що підтверджено розпорядженням про виконання вироку суду, що набрав законної сили.

Судом першої інстанції зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з часу затримання, тобто з 28.12.2007, до часу набрання вироком законної сили, тобто до 17.03.2009 року, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і в цій частині ухвала суду не оскаржується.

Щодо доводів адвоката про необхідність зарахування у вказаний строк попереднього ув`язнення періодів з 04.10.2016 по 11.04.2017 та з 14.09.2020 по 16.09.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 та його захисник звертались до Апеляційного суду Дніпропетровської області 04.10.2016 та 14.09.2020 з клопотаннями про поновлення строку на касаційне оскарження. В подальшому ухвалами Апеляційного суду від 11.04.2017 та 16.09.2021 у поновленні строку на касаційне оскарження відмовлено. Вказані рішення залишені без змін судом касаційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що строк протягом якого розглядались вказані клопотання не є таким, що є строком попереднього ув`язнення з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 90 КПК України (в редакції 1961), подача клопотання про поновлення пропущеного строку зупиняє виконання рішення, оскарженого з пропуском строку, до вирішення питання про поновлення строку - є підставою стверджувати, що до нього у вказаний період застосовано попереднє ув`язнення.

Так, ч. 2 ст. 90 КПК України (в редакції 1961) містить таку норму як зупинення виконання рішення, але поняття зупинення виконання рішення не є тотожним з поняттям набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно ст. 401 КПК України (1961) врегульовано поняття набрання судовим рішенням законної сили, вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду - після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В той же час, ст. 404 КПК України (1961), визначено та врегульовано порядок звернення вироку до виконання. Згідно вказаної норми вирок, що набрав законної сили, звертається до виконання судом, який постановив вирок, не пізніш як через три доби з дня набрання ним законної сили або повернення справи з апеляційної чи касаційної інстанції.

Вказані норми чітко демонструють стадії кримінального провадження, а саме: 1) ухвалення судового рішення, 2) набрання законної сили, 3) звернення вироку до виконання, 4) виконання вироку.

Стаття 90 КПК України, на яку посилається адвокат у своїй апеляційній скарзі, регулює зупинення виконання, і жодним чином не стосується питання набрання вироку законної сили.

Закон України "Про попереднє ув`язнення" визначає поняття попереднього ув`язнення як строк з моменту затримання до моменту набрання вироком законної сили.

Вирок щодо ОСОБА_8 набрав законної сили в момент ухвалення рішення Верховним Судом України -17.03.2009, тобто у вказаний момент строк попереднього ув`язнення закінчився.

Подальші дії та процесуальні рішення в ході звернення вироку до виконання та виконання вироку, в тому числі із зупиненням вказаного, жодним чином не скасовують остаточного рішення про набрання вироком законної сили, а навпаки є можливими лише після набрання судового рішення законної сили оскільки є прямими наслідками вказаної події.

Підстав стверджувати, що у вказаній справі відбулись події, що зумовили зміну події (прийняття рішення ВСУ) та часу набрання вироком (з моменту ухвалення рішення ВСУ) не має. Жоден документ у справі про вказане не свідчить.

Колегія суддів не вбачає підстав для зарахування ОСОБА_8 у строк покарання періоди з 04.10.2016 по 11.04.2017 та з 14.09.2020 по 16.09.2021.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2022, якою задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_8 та зараховано в строк покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2008, строк попереднього ув`язнення з 28.12.2007 по 17.03.2009 ОСОБА_8 залишити без зміни.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10