Справа № 727/9963/22
Провадження № 1-кп/727/110/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Чернівецької обласної прокуратури про звернення застави в дохід держави, шляхом перерахування на рахунок Національного банку України, по кримінальному провадженню (ЄРДР №0000259) відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувають матеріали кримінального провадження /ЄРДР №0000259/ з обвинувальним актом, затвердженим прокурором - начальником відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Чернівецької області старшим радником юстиції ОСОБА_6 , по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України.

18.11.2022 року прокурор в рамках вказаного кримінального провадження звернувся до суду з клопотанням про звернення в дохід держави шляхом перерахування Національному банку України на рахунок призначений для допомоги Збройним Силам України грошових коштів, внесених в якості застави за ОСОБА_5 . Посилався на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаний про покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави та відповідні наслідки за їх порушення, шість разів не з`явився в судові засідання, вчинив дії спрямовані на переховування від суду, а саме 22.05.2022 року о 20.18 год. перетнув україно-румунський кордон, про що не повідомив у встановленому порядку прокурора та суд.

У зв`язку із зазначеним ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.07.2022 року ОСОБА_5 оголошений в розшук, а відповідні матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження. Враховуючи те, що в Україні запроваджено воєнний стан у зв`язку з проведенням військових дій з боку держави агресора Росії, а обвинувачений переховується від прокурора та суду, тобто порушив покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, прокурор вважав за можливе на підставі вимог ст. 182 ч.9 КПК України кошти внесені в якості застави звернути на користь держави шляхом перерахування їх на потреби ЗСУ.

В судовому засіданні прокурор підтримав зазначене клопотання.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заставодавець ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, однак адвокатом ОСОБА_4 через канцелярію суду подано заяву ОСОБА_7 , в якій остання не заперечує щодо перерахування коштів на потреби ЗСУ.

Обвинувачений ОСОБА_5 судом оголошений в розшук на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.07.2022 року, даних про місце його перебування (знаходження) суду не відомо. В судове засідання, призначене на 28.02.2023 року останній в черговий раз не з`явився.

Судом вживались заходи для належного повідомлення обвинуваченого та заставодавця про час та місце розгляду клопотання, у зв`язку з чим суд, з урахуванням наявних у справі доказів та вимог ч. 9 ст. 182 КПК України, вважає, що неприбуття в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає проведенню судового засідання.

Заслухавши думку прокурора та захисника, вивчивши наявні матеріали, які стосуються розгляду заявленого клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення, зважаючи на наступне.

За приписами розділу ІІ КПК України у кримінальному провадженні, з метою його дієвості, можуть бути застосовані заходи забезпечення, до яких, серед іншого, належать запобіжні заходи, у тому числі тримання під вартою та застава.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України). Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, тільки за його згодою.

Приписами абз. 4 ч. 4 ст. 202 КПК України унормовано, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Матеріалами справи підтверджується, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.02.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави 280000,00 грн. (т.8 а.с.50-51).

Відповідно до наявної в матеріалах кримінального провадження копії квитанції №34 від 16.02.2019 року заставодавцем ОСОБА_7 було внесено на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області кошти в сумі 280000,00 грн. в якості застави за ОСОБА_5 (т.8 а.с. 54). ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді застави та останньому роз`яснено відповідні обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, тобто ОСОБА_5 був звільнений з установи тимчасового тримання з огляду на внесення застави, визначеної слідчим суддею. Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Чернівці продовжувався строк дії обов`язків, що покладалися на ОСОБА_5 , останній раз до 12 серпня 2019 року. В подальшому в установленому законом порядку не продовжувався строк дії обов`язків, що покладалися на ОСОБА_5 . Таким чином, 12.08.2019 р. припинили дію обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді від 09.07.2019 р., з огляду та сплив строків їх застосування. В підготовчому судовому засіданні прокурором не заявлялося відповідне клопотання про продовження строку дії обов`язків, визначених при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави.

Вивчивши доводи викладені в клопотанні, суд звертає увагу, що воно заявлено передчасно прокурором, а отже, за своєю суттю, у разі його задоволення, матиме своїм наслідком фактичне скасування застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави за відсутності судового рішення про скасування запобіжного заходу. При цьому суд зауважує, що положення ч. 5 та ч. 6 ст. 194 КПК України, визначають правові підстави та надають перелік обмежувальних заходів (обов`язків), які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого одночасно із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Однією із характерних рис таких обов`язків є їх строковий характер (ч. 7 ст. 194 КПК України). Так, обов`язки, покладені на підозрюваного, обвинуваченого у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу, виникають із моменту прийняття відповідного процесуального рішення слідчим суддею, судом (ухвали) або настання певної умови (внесення застави як альтернативного запобіжного заходу). Вони припиняють свою дію після закінчення, зміни або скасування самого запобіжного заходу, або після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки та припинення дії таких обов`язків свідчить лише про пом`якшення обмежувальних заходів під час застосування запобіжного заходу і не тягне за собою автоматичне припинення запобіжного заходу у виді застави. А, отже, припинення дії обов`язків не є підставою для скасування основного запобіжного заходу, яким у цьому випадку є застава.

При цьому, положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Таким чином, прокурором не ставиться в клопотанні питання про зміну чи скасування застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

В той же час, суд звертає увагу на той факт, що питання зміни запобіжного заходу вирішується виключно в присутності обвинуваченого.

Згідно з положеннями ст.203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Разом з тим, по справі остаточне судове рішення - судом не ухвалено.

Крім цього, в клопотанні прокурора порушується питання про перерахування внесених заставодавцем ОСОБА_7 коштів в розмірі 280000,00 грн. в якості застави за ОСОБА_5 внаслідок порушених обвинуваченим обов`язків, на спеціальний рахунок Національного Банку України з призначенням платежу - допомога ЗСУ; в той час, як за вимогами чинного КПК України, застава може бути звернена лише в дохід держави ( а саме, до спеціального фонду Держаного бюджету).

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання прокурора є передчасним і задоволенню не підлягає.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та зазначалося судом, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.07.2022 року ОСОБА_5 оголошений в розшук.

Згідно із ст.335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Таким чином, з врахуванням того, що на даний час обвинувачений переховується від судового розгляду кримінального провадження, неодноразово не з`являється в судові засідання, будучи повідомленим судом про час та місце розгляду справи, оголошений судом в розшук, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 до його розшуку.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 201, 335, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Чернівецької обласної прокуратури від 18.11.2022 року про звернення застави в дохід держави, шляхом перерахування на рахунок Національного банку України, з призначенням платежу: допомога ЗСУ, по кримінальному провадженню (ЄРДР №0000259), відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України - відмовити.

Провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313 КК України, зупинити до розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: