Справа № 643/3724/22
Провадження № 1-кс/643/10/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2023 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №004110 від 29.12.2022,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про арешт майна в обґрунтування якого зазначила, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0004110 від 29.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Так, 28.12.2022 року до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 28.12.2022 року близько 21 години 58 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено громадянина ОСОБА_4 , 1981 року народження, який мав при собі предмет візуально схожий на ніж. Під час досудового розслідування 28.12.2022 проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 під час якого у ОСОБА_4 , 1981 року народження виявлено та вилучено металевий ніж. Вилучення вищезазначеного предмету було здійснено з метою збереження речових доказів. Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлений та вилучений під час проведення огляду місця предмет може бути використаний як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор з`явилась, підстав для визнання явки обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

У матеріалах клопотання міститься заява від ОСОБА_4 у якій останній просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0004110 від 29.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, зареєстроване за фактом того, що 28.12.2022 року близько 21 години 58 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено громадянина ОСОБА_4 , 1981 року народження, який мав при собі предмет візуально схожий на ніж.

З протоколу огляду місця події вбачається, що 28.12.2022 у період часу з 22:25 до 22:35 за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , 1981 року народження виявлено та вилучено металевий ніж с. Відповідно до долученої заяви вилучене майно ОСОБА_4 видав добровільно, претензій не має.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що в даному випадку стороною обвинувачення наведено достатнє обґрунтування на підтвердження можливого вчинення кримінального правопорушення, проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками знаряддя злочину.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України дане клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування ОСОБА_4 майном, яке є предметом даного клопотання, яке відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що воно було знаряддям злочину та могло зберегти у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду цих предметів та проведення відповідних судових експертиз. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 28.12.2022 у період часу з 22:25 до 22:35 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 а саме на: металевий ніж у з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1