справа № 691/237/22
провадження № 1-кп/691/168/23
УХВАЛА

05 квітня 2023 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

встановив:

04 квітня 2022 року до Городищенського районного суду Черкаської області від Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури Черкаської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесений 04 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 16 травня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання з викликом сторін кримінального провадження для участі.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, ухвалою суду від 16 травня 2022 року призначено до судового розгляду.

03 квітня 2023 року від захисника ОСОБА_5 через канцелярію Городищенського районного суду Черкаської області надійшло письмове клопотання на підставі ч.4 ст.309 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із добровільним зверненням обвинуваченого ОСОБА_4 до лікувального закладу про лікування від наркоманії.

У судовому засіданні 05 квітня 2023 року суд, обговорив клопотання захисника ОСОБА_5 з учасниками процесу:

- обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що добровільно звернувся до лікувального закладу про лікування від наркоманії та на даний час продовжує приймати участь у програмі замісна підтримувальна терапія, яка розрахована для медикаментозного лікування людей із психічними та поведінковими розладами внаслідок уживання опіоїдів. Під час лікування використовують лікарські препарати метадон та бупренорфін. Почуває себе краще, не має потреби вживати вуличні наркотики. Просив звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України;

- захисник ОСОБА_5 , підтримала подане клопотання, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до лікувального закладу і проходить курс лікування від наркоманії. Просила звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, мотивуючи тим, що встановлений діагноз констатує необхідність надання обвинуваченому медичної допомоги у вигляді лікування від наркоманії, та при прийнятті рішення врахувати, що покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу. Законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК України фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини. Положення кримінального закону не виключають можливість застосування ч. 4 ст. 309 КК України навіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї. Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення підзахисного до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними, а ключовим в даному випаду є добровільне прийняття ОСОБА_4 рішення, який хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування. В разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно нього, просила закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України;

- прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення поданого захисником та обвинуваченим клопотання, в частині щодо настання підстав для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч.4 ст.309 КК України і надав до провадження суду докази, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються реєстрації кримінального провадження в ЄРДР та інформував про перевірку обставин вказаних у клопотанні захисника і отримання від Комунального некомерційного підприємства «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради Черкаської області медичних документів про лікування ОСОБА_4 від наркоманії, які просив приєднати до матеріалів судової справи

Суд, розглянувши клопотання захисника та обвинуваченого, яке підтримане прокурором у судовому засіданні, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши матеріали судового провадження, приходить до висновку про його обґрунтованість та підстави для задоволення, в силу наступного.

За змістом обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст.309 КК України - обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, у тому, що він, своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок за ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, у невстановлений спосіб, незаконно придбав наркотичний засіб метадон, здійснивши таким чином незаконне придбання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту. Усвідомлюючи, що метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено відповідно до чинного законодавства, діючи умисно, переніс наркотичний засіб метадон до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , розпочавши таким чином його незаконне зберігання. 09 лютого 2022 року, в період часу з 17 год. 10 хв. до 18 год. 57 хв., на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області №699/124/22 від 26 січня 2022 року, працівниками відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області був проведений санкціонований обшук території домоволодіння, де фактично проживає ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено пластикову колбу із вмістом у ній вати, на якій знаходилася речовина коричневого кольору. Згідно з висновком експерта №СЕ-19/124-22/1374-ЗРПРАП від 17 березня 2022 року, складеним за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, у змивах наданих на експертизу частин вати виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого у змивах становить 0,116 г. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 про затвердження «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів», «Списку № 1 в Таблиці 2» метадон (фенадон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При розгляді клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим та прокурором, суд, керується законодавством яке регулює порядок його вирішення і звертає увагу, що суд, орієнтований на дотримання загальновизнаних принципів права та чинність і дію законів про кримінальну відповідальність, осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною 4 ст.309 КК України встановлено зокрема, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», наркоманія це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

З роз`яснень у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» зі змінами, вбачається, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 24 зазначеної Постанови, за змістом норм, передбачених ч. 4 ст. 307 та ч. 4 ст. 309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини: кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність) за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі; злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі; нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч.1 ст.309 КК України, передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

З врахуванням вище встановленого, суд, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне проступок за ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради Черкаської області від 08 червня 2022 року, ОСОБА_4 встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», у зв`язку з чим приймає участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату «Метадон» (а.к.п.55), що підтверджується і довідкою Комунального некомерційного підприємства «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради Черкаської області від 24 березня 2022 року №01-03-06/284, за змістом якої ОСОБА_4 станом на 24 березня 2022 року, згідно облікової медичної документації, звертався за допомогою до лікар-нарколога (а.к.п.116). Із відповіді КНП «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради Черкаської області від 01 липня 2022 року №01-03-06/695 на запит прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури, вбачається, що ОСОБА_4 добровільно звернувся за медичною допомогою 31 травня 2022 року. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27 березня 2012 року «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», ОСОБА_4 надав письмове звернення щодо початку ЗПТ - заповнив форму первинної облікової документації № 129-1/о «Інформована згода на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату Метадон», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 березня 2012 року № 200, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 2012 року за № 889/21201 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17 грудня 2015 року № 863). Показаннями до призначення ЗПТ є встановлений діагноз залежності від опіоїдів згідно з МКХ-10: F11.2 «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності». Діагноз Б11.2 пацієнту вперше було встановлено у Черкаській обласній психіатричній лікарні у 2009 році. На даний час пацієнт проходить замісну підтримувальну терапію із застосуванням препарату Метадон, виконує призначення лікаря з 01 червня 2022 року амбулаторно (а.к.п.113-114). Також, у вище вказаному повідомленні зазначено, що Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 травня 2019 року № 1063 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу МОЗ України від 22 січня 2007 року №20», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 06 червня 2019 року за №584/33555, скасовано диспансерний та консультативний нагляд (облік) осіб, які страждають на психічні розлади (а.с.п.113-114). Відповідно до відповіді КНП «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради Черкаської області від 21 липня 2022 року №01-03-06/786 на запит прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури, пацієнту ОСОБА_4 встановлено діагноз згідно МКХ-10: F 11.2 «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності». Відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем (МКХ-10). Десятий перегляд, Том 1 (частина 1), Клас V Розлади психіки та поведінки (F00- F99), блок Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин (F10-F19), абзац 5 Характеристики четвертих знаків, що використовуються у рубриках F10-F19: 2 Синдром залежності - Наркоманія. З вище вказаного слідує, що діагноз F11.2 - наркоманія. Враховуючи, що пацієнту вже встановлено діагноз: Наркоманія, потреби у направленні на обстеження не було. ОСОБА_4 , у листопаді 2012 року самостійно звертався на амбулаторний прийом, де було встановлено діагноз F11.2, також, з приводу наркоманії лікувався в ЧОПЛ шість разів. Показаннями до призначення ЗПТ є встановлений діагноз залежності від опіоїдів згідно з МКХ-10: F 11.2. ОСОБА_4 добровільно звернувся за медичною допомогою 31 травня 2022 року з проханням призначити замісну підтримувальну терапію препаратом Метадон. Надав письмове звернення щодо початку ЗПТ - заповнив форму первинної облікової документації № 129-1/o «Інформована згода на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату Метадон», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 березня 2012 року № 200, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 2012 року за № 889/21201 (у редакції Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17 грудня 2015 року № 863) (а.к.п.112). Прийом ОСОБА_4 препарату Метадон в рамках програми замісної підтримувальної терапії з 31 травня 2022 року та продовження прийняття участі у програмі ЗПТ підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради Черкаської області від 21 лютого 2023 року №01-03-06/243 (а.к.п.111).

З наведеного вбачається, що не має сумніву в тому, що ОСОБА_4 усвідомлено, добровільно, самостійно за особистою заявою звернувся до лікаря-нарколога, до закінчення судового слідства у кримінальному провадженні.

Остільки, визначені кримінальним законом умови, передбачені ч. 4 ст. 309 КК України виконано, їх правдивість не викликає сумнівів, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є обов`язком, а не правом суду і тому, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання захисника та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу і проходить лікування від наркоманії.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального Суду у Постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 367/5346/20 (провадження № 51-1309км21) під час аналізу матеріалів кримінального провадження на предмет можливого застосування ч. 4 ст. 309 КК України вказала на необхідність встановлення чи реально особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи добровільно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування, а не вимушено, і чи дійсно ставила за мету вилікуватися від наркоманії. Таким чином, колегія суддів акцентувала увагу на необхідності встановлення того чи перебувала особа на обліку у лікаря-нарколога до вчинення кримінального правопорушення та звернення до лікувальної установи, в якому порядку було встановлено діагноз наркоманія (амбулаторне лікування чи в умовах стаціонару), чи має місце систематичне вживання наркотичного засобу чи це явище епізодичне.

Для правильного застосування судом норм ч.4 ст.309 КК України, суд керується і положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР, який містить дефініції таких понять: добровільне лікування лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин; особа, хвора на наркоманію, особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія»; медичне обстеження обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія».

Норма ч. 4 ст. 309 КК України за своїм характером є заохочувальною. Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту ставив ціль вилікувати особу від захворювання на наркоманію, яке є тяжчим у порівнянні із захворюванням на алкоголізм. Тому, суд вважає, що звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частиною 4 ст.309 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі добровільного звернення до лікувального закладу і початок лікування від наркоманії є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває судовий розгляд кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти звільнення від кримінальної відповідальності та надав свою згоду в усній та письмовій формі на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із добровільним зверненням до лікувального закладу і ропочаток лікування від наркоманії та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення, як обгрунтоване.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження, суд також враховує, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення вчинив не вперше, і належить воно до кримінальних проступків, добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді наркотичних засобів, обіг яких обмежено метадон масою 0,116 г, морфін масою 0,002 г, сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,145 г, флакон із змивами, пластикова колба жовтого кольору, які здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, слід знищити, як такі, що не представляють собою цінності.

У кримінальному провадженні №0000001 маються судові витрати на залучення експерта, за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів в сумі 1029,72 грн, згідно довідки №СЕ-19/124-22/1374-ЗРПРАП від 17 березня 2022 року, але остільки, суд, ухвалює рішення про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження щодо нього, а не постановляє обвинувальний вирок, то підстави для відшкодування судових витрат обвинуваченим ОСОБА_4 , які пов`язані із залученням експерта, слід віднести на рахунок Держави, як то визначено ст.122, ст.125, ст.126 КПК України.

Інших заяв чи то клопотань від учасників процесу в ході судового засідання не надійшло.

Суд, здійснивши згідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, встановивши підстави для задоволення клопотання захисника, не продовжує судовий розгляд відповідно до ухваленого рішення про обсяг і порядок вивчення та дослідження зібраних доказів під час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.22, 100, 122, 125, 126, 284, 285, 286, 288, 337,372 КПК України, ст.ст.12, ч.4 ст.309 КК України, суд, -

постановив:

клопотання захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000001 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, на підставі ч.4 ст.309 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити у кримінальному провадженні №0000001 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, у зв`язку із добровільним зверненням обвинуваченого до лікувального закладу про лікування від наркоманії.

Кримінальне провадження №0000001, внесене 04 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді наркотичних засобів, обіг яких обмежено метадон масою 0,116 г, морфін масою 0,002 г, сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,145 г, флакон із змивами, пластикова колба жовтого кольору, здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні №0000001 віднести на рахунок Держави.

Ухвала суду може бути оскаржена учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1