ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/7/23 Справа № 705/5014/22Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 309 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2022 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ятранівка, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Кононівський елеватор», який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 2 місяці, тобто до 23 лютого 2023 року включно,

в с т а н о в и в :

23 грудня 2022 року слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів, без права внесення застави.

В обгрунтування клопотання зазначав, що слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001643 від 21.12.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 21.12.2022 близько 21 год 45 хв., керуючи автомобілем «ЗАЗ VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в населеному пункті по вул. Соборна, навпроти будинку 101, в смт. Маньківка, Уманського району Черкаської області зі сторони с. Поминик (Вікторівка), Уманського району Черкаської області в напрямку центральної частини смт Маньківка Уманського району Черкаської області, порушуючи вимоги п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, маючи об`єктивну спроможність завчасно виявити перешкоду для свого руху, допустив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у лежачому та нерухомому стані на проїжджій частині вул. Соборна смт Маньківка, Уманського району, Черкаської області. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.12.2022 о 02 годині 18 хвилин затримано в порядку ст. 208 КПК України та 22.12.2022 о 15 годині 30 хвилин йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Посилаючись на те, що ОСОБА_12 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, на наявність ризиків, слідчий просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2022 року у задоволенні клопотання відмовлено. Вирішено застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці. Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту вирішено рахувати з 23 грудня 2022 року по 23 лютого 2023 року та покладено на підозрюваного обов`язки: - заборонено підозрюваному залишати житло в період часу з 22:00 год. по 06:00 год., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, щоденно на час дії запобіжного заходу; - не відлучатися за межі Уманського району Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за кожним викликом; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості виклику підозрюваного для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій; - не спілкуватися із свідками, потерпілою та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні. Роз`яснено ОСОБА_7 , що порушення покладених на нього обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що у судовому засіданні прокурор не довів, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе запобігти вказаним в клопотанні слідчого ризикам. Врахувавши особу підозрюваного; його вік, наявність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та місця роботи; матеріальний стан; позитивні характеристики з місця робот та поживання; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, - слідчий суддя застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого повністю.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що в судовому засіданні було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апелянт наполягає на тому, що слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, звертає увагу, що при постановленні ухвали не враховано сукупності всіх обставин, у тому числі наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує останньому у випадку визнання його винуватим.

У запереченні на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_8 просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, мотивуючи тим, що при обранні запобіжного заходу слідчим суддею достатньою мірою враховано наявність сталих соціальних зв`язків у підозрюваного, постійного місця проживання, позитивної характеристики за місцем роботи та проживання, а також відшкодування шкоди потерпілій у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , та підозру у вчиненні необережного злочину, що загалом не свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, захисник вказує на те, що підозрюваний визнає обставини, викладені в повідомленні про підозру та щиро розкаюється у вчиненому.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, міркування підозрюваного та його захисника, які заперечували проти вимог апеляційної скарги та просили залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді повністю відповідає даним вимогам.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегією суддів встановлено, що є достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого, що підтверджується доказами, долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу та не заперечується самим підозрюваним.

Колегія суддів вважає, що, відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,слідчий суддя дотримався вимог Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ і норм кримінального процесуального закону, врахував наявність обґрунтованої підозри за ч.2 ст. 286 КК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та яке відноситься до категорії тяжких необережних злочинів, особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, тобто має міцні соціальні зв`язки, наявність ризиків, які доведено органом досудового розслідування.

Колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, який є достатнім та необхідним в даному кримінальному провадженні для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів враховує відшкодування підозрюваним завданої злочином шкоди потерпілій та її позицію щодо обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, як слідчим в клопотанні, так і прокурором в апеляційній скарзі не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, ніж тримання під вартою, оскільки лише зазначення про неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів без доведення жодними доказами є безпідставним твердженням сторони досудового розслідування.

Колегія суддів критично оцінює доводи прокурора про необхідність застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, посилаючись на тяжкість покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні злочину та наявність вагомих доказів про вчинення злочину саме підозрюваним.

Так, тяжкість вчиненого злочину буде враховуватись судом, у випадку визнання особи винуватою та призначенні покарання при розгляді кримінального провадження по суті, натомість, дана обставина не є визначальною при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До того ж, підозрюваний особисто визнає свою вину у вчиненому злочині та щиро розкаюється, що вбачається з матеріалів клопотання, тому посилання апелянта на наявність вагомих доказів у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, та у зв`язку з цим необхідність застосування тримання під вартою, є недоречним.

Таким чином, слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі фактичні обставини справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора є аналогічними доводам клопотання та були предметом дослідження у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що будь-яких підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2022 року, та обрання стосовно підозрюваного більш суворого запобіжного заходу не має.

Керуючись ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2022 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді