Справа № 191/1038/22
Провадження № 1-кп/191/79/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 04.01.2022 відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

30 жовтня 2021 року приблизно о 17 годині 30 хвилин (більш точний час встановити не надалося можливим) ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Квітневій в с. Гірки Синельниківського району Дніпропетровської області, маючи раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням у житло, проник до будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де проживала потерпіла ОСОБА_6 .

Перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку та продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням у житло, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, діючи умисно з корисливих мотивів, у присутності потерпілої схопив гаманець вартістю 53 (п`ятдесят три) гривні 00 копійок, з його вмістом - грошовими коштами 500 (п`ятсот) гривень однією купюрою, який знаходився на шухляді в прихожій будинку, з яким одразу вийшов з будинку. Після цього, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 553 (п`ятсот п`ятдесят три) гривні 00 копійок.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчиненого так, як вони викладені вище.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, покарання обвинуваченому просить призначити відповідно до законодавства.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.3 ст.186 КК України .

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких , особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку у лікаря психіатра, є обмежено осудним, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з урахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням судово-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь судового експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: гаманець бежевого кольору зі слідами пошкоджень у вигляді розривів, що зберігається в камері схову речових доказів Синельниківського РУП за квитанцією №111527 - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_7 ( розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №677/22 від 04.01.2022 в сумі 180 (сто вісімдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1