Справа № 209/2430/20
Провадження № 1-кп/209/57/22
В И Р О К
Іменем України

07 грудня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кочетне Ровенського району Саратовської області, росіянина, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 13 квітня 1988 року Брежневським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 101 КК УССР до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 24 травня 1993 року Шепетовстким районним судом м. Хмельницька за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 20 січня 1995 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 229-6 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;
- 31 березня 1997 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 196-1 КК України до виправних робіт на строк 6 місяців;
- 27 грудня 1999 року Заводським районним судом м Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 142 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років;
- 16 березня 2011 року Заводським районним судом м Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;
- 12 грудня 2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та 6 місяців, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком на 1 рік та 6 місяців;
- 21 вересня 2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком на 2 роки;
- 07 березня 2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 грудня 2013 року, до відбута покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;
- 25 червня 2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців. У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання даного покарання до покарання за вироком від 21 вересня 2017 року до відбуття покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком на 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

21 червня 2020 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_5 знаходився біля магазину «АТБ», розташованого по вул. 40 років Перемоги, 2Г у м. Кам`янському, де побачив раніше незнайому йому жінку ОСОБА_6 , та як йому здалося, їй стало зле. В цей час ОСОБА_5 побачив у руці ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», після чого у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на повторне протиправне заволодіння вказаним майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 . Реалізуючи свій протиправний умисел, 21 червня 2020 року о 18.00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою, провів ОСОБА_6 , за її проханням, до ТК «Фантом», розташованого по вул. Героїв АТО у м. Кам`янському, де під приводом здійснення дзвінку, попрохав ОСОБА_6 передати йому, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», вартістю 957 грн. Заволодівши вказаним мобільним телефоном, тримаючи його при собі та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишив, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 957 гривень.
Крім того, 30 жовтня 2020 року приблизно о 13.00 годині ОСОБА_5 перебував біля будинку по пр-ту Перемоги, 57 у м. Кам`янському та побачив, що із зовнішньої сторони біля входу магазину «Мадам Шоп» стоїть манекен, на якому одягнута жіноча куртка, чорного кольору. В цей час у нього виник протиправний злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в зазначений час по пр-ту Перемоги, 57 у м. Кам`янському біля магазину «Мадам Шоп», ОСОБА_5 , діючи умисно, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто сторонній не спостерігає, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав куртку жіночу чорного кольору, що на праві власності належить ОСОБА_7 , вартістю 1950 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вищевказану суму. Після цього ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишив, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину по ч. 2 ст. 190 КК України визнав в повному обсязі та суду пояснив, що 21 червня 2020 року десь о 16-17 годині він йшов повз АТБ, яке знаходиться біля церкви на 10 мкр., та побачив, що стоїть жінка ОСОБА_6 і плаче, їй було погано. Він не дав їй впасти, приніс їй води, а вона попросила його провести її до «Фантома». Вона весь час набирала когось, а потім попросила його набрати того чоловіка з її телефона. Після, коли він її підіймав, то поклав її телефон до себе у кишеню. Так, з телефоном у кишені він і пішов. Телефон він продав таксисту за 500 грн., гроші витратив на себе. Шкоду ОСОБА_6 він відшкодував. У здійсненому розкаюється.
Свою вину в здійсненні крадіжки ОСОБА_5 не визнав та пояснив, що в 2020 році, точніше він не пам`ятає, в обідній час він йшов від АТБ на 9 мкр. у бік свого будинку разом зі знайомим. Він побачив, що «малолітки» біля магазину вкрали жіночу куртку з манекена. Він їх зупинив та забрав у них куртку. Куртку він подарував знайомому для його дружини.

Не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованих йому злочинах, вина останнього повністю підтверджується зібраними та дослідженими в кримінальному провадженні доказами:

- за ч. 2 ст. 185 КК України:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що на момент крадіжки у неї куртки вона була приватним підприємцем. Обвинувачений ОСОБА_5 до цієї події їй був не знайомий, відношення до нього ніяке. Восени 2020 року її дочка ОСОБА_8 сиділа у магазині за адресою: АДРЕСА_3 . На другому відділі знаходилась реалізатор ОСОБА_9 від другого приватного підприємця. Десь перед обідом вона приїхала до зазначеного магазину. Дочка та другий реалізатор розповіли, що до магазину зайшов чоловік, шуткував, пригощав насінням. А потім, коли виходив, то на ганку узяв манекен з курткою, лосинами та светром і пішов. Він, по дорозі, зняв з манекена куртку і забрав з собою, а манекен кинув. Лосини та светр залишились на манекені. Пізніше у магазин підійшов якийсь чоловік та сказав, що надворі валяється їх манекен. У неї була накладна, у якій було зазначено три пуховики. Один вона забрала собі. За закупочною ціною пуховик коштує 1950 грн. Все, що сталося, їй відомо зі слів дочки та другого реалізатора. У цей день чоловік, що викрав куртку, єдиний, хто заходив до магазину. Відео з камер спостереження у них немає. Позов підтримує у повному обсязі. Покарання просить призначити на розсуд суду;
- поясненнями свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого він знає по роботі, відношення між ними ніякі. Потерпіла ОСОБА_7 йому не знайома. Восени 2020 року він разом з ОСОБА_5 проходив повз АТБ на 10 мкр. Вони зупинилися біля ялинок і тоді він помітив, що ОСОБА_11 немає поруч. Потім він побачив, що ОСОБА_11 побіг вліво за хлопцями, а він в цей час пішов до АТБ. Коли він йшов далі, то бачив на землі частини якогось манекену. Він подзвонив ОСОБА_11 і той розповів, що «малолітки» скинули куртку з манекену на підлогу, а він підняв її. Після цього випадку вони більше не бачились. ОСОБА_12 йому знайома, це його дівчина. На досудовому слідстві казав те, що говорили працівники поліції;
- поясненнями свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 їй знайомий на протязі 2-3 років, у них дружні відносини. Потерпілі їй не знайомі. Десь більше ніж рік тому ОСОБА_5 запропонував їй купити у нього пуховик за 500 грн. Це відбувалося на пр-ті Перемоги у м. Кам`янському. Вона відмовилася, бо куртка їй не підійшла. Куртка була чорно-червоного кольору з капюшоном, приблизно 46 розміру. Яка була підкладка вона не пам`ятає. ОСОБА_5 не розповідав де саме він узяв куртку. Куртка була не ношена, але без етикетки;
- поясненнями свідка ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого вона бачила декілька разів, особисто вони не знайомі, з ним спілкувався її колишній чоловік. Потерпілу вона не знає. Її колишній цивільний чоловік ОСОБА_15 приніс їй куртку і сказав, що купив її у свого знайомого ОСОБА_11 « ОСОБА_16 » - це обвинувачений ОСОБА_5 . Куртка була її розміру сорок четвертого, чорного кольору з червоною підкладкою, на ній була брошка зі штучним камінням сріблястого кольору. Це відбувалося восени 2020 року. ОСОБА_15 сказав, що купив цю куртку у ОСОБА_11 за 300 грн. Вона примірила її та повісила. сказала, що вона їй не потрібна. Куртка пахла, як із «секонду», хоча на вигляд була нова. Це був пуховик, який потім вона віддала поліції;
- поясненнями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що обвинувачений йому знайомий на протязі приблизно п`яти років, у них дружні відносини, потерпілу він не знає. десь два роки тому він зустрів обвинуваченого і той запропонував йому купити у нього теплу жіночу куртку, типу плащу, чорного кольору з червоною підкладкою. Тоді було холодно, куртка була по сезону. Вони зустрілися по АДРЕСА_4 , він дав обвинуваченому за куртку якісь гроші, куртку забрав і подарував своїй цивільній дружині ОСОБА_14 , якій сказав, що купив цю куртку. Звідки у ОСОБА_5 з`явилась ця куртка, йому не відомо. Жінка мала намір носити цю куртку, але не встигла, бо потім прийшли працівники поліції і вилучили вказану куртку. Куртка була нова;
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001067 від 06 листопада 2020 року з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до якого, 06 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_17 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (том 3 а.с. 35);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 листопада 2020 року (том 3 а.с. 36), згідно якого ОСОБА_17 звернулась до Дніпровського ВП із заявою про вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом огляду місця події від 06 листопада 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 38-41), згідно якого було оглянуте приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 ;
- протоколом огляду речі від 12 листопада 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 43-44), згідно якого була оглянута жіноча куртка, яку добровільно надала ОСОБА_14 ;
- протоколом огляду речі від 12 листопада 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 49-50), згідно якого була оглянута чоловіча рубашка чорного кольору, яку добровільно надав ОСОБА_5 ;
- висновком експерта № 4701-20 від 16 листопада 2020 року (том 3 а.с. 53-56), згідно якого середня ринкова вартість жіночої зимової куртки (пуховика), чорного кольору із червоною підкладкою марки «Q.X.Q.YU QIANXINGQIANYU» розміром «L», 165/88А ЗЕ 2501», станом на 30 жовтня 2020 року складала 1950 грн.;
- протоколом огляду предмету від 16 листопада 2020 року (том 3 а.с. 58), згідно якого був оглянутий товарний чек № 201/3 від 03 березня 2020 року (том 3 а.с. 57а), який добровільно надала ОСОБА_7 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 листопада 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 60-62), згідно якого свідок ОСОБА_17 показала механізм та послідовність викрадення з магазину «Мадам Shop» жіночої куртки;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 листопада 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 63-65), згідно якого свідок ОСОБА_10 показав місце, де ОСОБА_5 зняв з манекена жіночу куртку та розповів, що останній мав намір продати її за 300 грн. своїй знайомій;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 листопада 2020 року з додатком (том 3 а.с. 66-68), згідно якого свідок ОСОБА_10 упізнав у особі на фото під № 2 ( ОСОБА_5 ) свого знайомого, який разом з ним у жовтні 2020 року йшов по пр-ту Перемоги, де знаходиться магазин «Мадам Shop»;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 листопада 2020 року з додатком (том 3 а.с. 69-71), згідно якого свідок ОСОБА_15 упізнав у особі на фото під № 2 ( ОСОБА_5 ) свого знайомого, який на початку листопада 2020 року продав йому жіночу куртку чорного кольору з червоною підкладкою;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 листопада 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 72-74), згідно якого свідок ОСОБА_15 показав місце, де ОСОБА_5 продав йому жіночу куртку чорного кольору з червоною підкладкою;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 листопада 2020 року з додатком (том 3 а.с. 75-77), згідно якого свідок ОСОБА_17 упізнала у особі на фото під № 2 ( ОСОБА_5 ) чоловіка, який 30 жовтня 2020 року заходив до магазину «Мадам Shop»;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10 грудня 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 78-81), згідно якого потерпіла ОСОБА_18 упізнала під № 2 куртку жіночу чорного кольору з червоною підкладкою, яка була викрадена 30 жовтня 2020 року близько 13.00 години з манекену, який стояв із зовнішньої сторони магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 ;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10 грудня 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 82-85), згідно якого свідок ОСОБА_17 упізнала під № 1 куртку жіночу чорного кольору з червоною підкладкою, яка була викрадена 30 жовтня 2020 року близько 13.00 години з манекену, який стояв із зовнішньої сторони магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 .

- за ч. 2 ст. 190 КК України:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000762 від 23 червня 2020 року з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до якого, 23 червня 2020 року за заявою ОСОБА_6 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (том 3 а.с. 3);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 червня 2020 року (том 3 а.с. 4), згідно якого ОСОБА_6 звернулась до Дніпровського ВП із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї;
- протоколом огляду від 23 червня 2020 року (том 3 а.с. 5-6), згідно якого була оглянута коробка від мобільного телефону «Samsung Galaxy J5»;
- протоколом огляду речі від 02 липня 2020 року (том 3 а.с. 8-9), згідно якого була оглянута сім-карта з написом НОМЕР_1 , яку добровільно надав ОСОБА_5 ;
- висновком експерта № 2736-20 від 06 липня 2020 року (том 3 а.с. 13-15), згідно якого станом на 21 червня 2020 року ринкова вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy J5» становить 957 грн.;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 липня 2020 року з фототаблицею та додатком (том 3 а.с. 16-19), згідно якого потерпіла ОСОБА_6 упізнала у особі під № 4 ( ОСОБА_5 ) чоловіка, який 21 червня 2020 року заволодів її мобільним телефоном;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07 липня 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 20-26), згідно якого ОСОБА_6 показала механізм та послідовність вчинення відносно неї кримінального правопорушення;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 липня 2020 року з фототаблицею (том 3 а.с. 28-34), згідно якого ОСОБА_5 показав механізм та послідовність заволодіння ним мобільним телефоном «Samsung Galaxy J5»;

Суд не приймає твердження ОСОБА_5 про те, що він не скоював крадіжну куртки, оскільки вказані показання повністю спростовуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами. А показання ОСОБА_5 про те, що "він побачив, що «малолітки» біля магазину вкрали жіночу куртку з манекена. Він їх зупинив та забрав у них куртку", тільки підтверджують той факт, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що куртка належить іншій особі, заволодів нею без відома власника.
Суд також не приймає як доказ надані в судовому засіданні показання свідком ОСОБА_10 , оскільки вказаний свідок надавав не чіткі, не послідовні покази, які суперечать поясненням останнього в протоколі слідчого експерименту від 18 листопада 2020 року за його участю, та іншим дослідженим в судовому засіданні доказам. Крім того, суд, приймаючи до уваги , що вказаний свідок раніше знайомий з ОСОБА_5 , вважає, що свідок ОСОБА_10 таким чином може допомагати ОСОБА_19 уникнути покарання.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_5 повністю доказана, а його умисні дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєних ним злочинів, та особу обвинуваченого, який вчинив злочин під час іспитового строку, вину визнав частково, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, дітей на утриманні не має, враховуючи відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 необхідним і достатнім буде покарання, пов`язане з ізоляцією його від суспільства.
Відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 653,76 грн. документально підтверджені та підлягають стягненню з ОСОБА_5 .
Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 1950 грн., суд вважає таким, що підлягає задоволенню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, та остаточно призначити до відбування ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту його затримання, тобто з 11 грудня 2020 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1950 (одна тисяча п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 76 копійок.
Речові докази у справі: ксерокопію коробки від мобільного телефону «Samsung Galaxy J5» та товарний чек № 201/3, які зберігаються при матеріалах справи (том 3 а.с.7, 57а) - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ: сім-картку, яка зберігається у камері схову ВП № 1 КРУП (квитанція № 003532 від 22 липня 2020 року том 3 а.с. 11) передати за належністю ОСОБА_6 .
Речовий доказ: куртку жіночу чорного кольору, яка зберігається у камері схову ВП № 1 КРУП (квитанція № 003590 від 13 листопада 2020 року том 3 а.с. 46) передати за належністю ОСОБА_7 .
Речовий доказ: рубашку чорного кольору, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 (том 3 а.с. 51) залишити у нього за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, що знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1