Справа № 152/705/22
У Х В А Л А

про вирішення клопотання про продовження строку застосування
запобіжного заходу
17 листопада 2022 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Шаргородського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015 від 12 січня 2022 року, відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 307 КК України,
у с т а н о в и в:
Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на неможливість закінчення судового розгляду до спливу чинного строку запобіжного заходу обвинуваченому, просить продовжити на 60 днів строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з підстав того, що попередньо визначені ризики, пов`язані із можливістю обвинуваченим переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення дотепер не зменшились та не зникли. Вказав, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку не зможе забезпечити виконання останнім, покладених на нього обов`язків.
Обвинувачений та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. 15 листопада 2022 року від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання захисника мотивовано тим, що обвинувачений офіційно одружений, його дружина знаходиться на 34-му тижні вагітності, на утриманні у нього знаходиться донька дружини ОСОБА_6 , 2016 року народження. Таким чином у ОСОБА_5 є міцні соціальні зв`язки, а також постійне місце проживання по АДРЕСА_1 . В свою чергу, на думку захисника, прокурор в клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в судовому засіданні жодним чином не довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України. Захисник вважає, що до ОСОБА_5 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 червня 2022 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 серпня 2022 року включно та визначено розмір застави в межах сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 124050 грн. Ухвалами суду від 11 серпня та 30 вересня 2022 року запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 продовжено строком на 60 днів. Строк дії ухвали від 30 вересня 2022 року закінчується 28 листопада 2022 року.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із частиною першою статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
До свого клопотання захисник додав копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження доньки дружини обвинуваченого, копію посвідчення обвинуваченого, відповідно до якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Медичну довідку, відповідно до якої дружина обвинуваченого дійсно знаходиться на 34-му тижні вагітності повідомив, що пришле на електронну адресу суду до кінця робочого дня. Крім цього, захисник повідомив, що обвинувачений постійно проживає в АДРЕСА_1 . Це житло належить брату його дружини. В цьому житлі наразі проживає вагітна дружина обвинуваченого, донька дружини та брат дружини.
Оцінюючи клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, суд вважає, що ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні жодним належним та допустимим доказом прокурором підтверджений не був. Тому суд вважає, що з огляду на те, що майже всі свідки обвинувачення в цьому кримінальному провадженні вже допитані, то наразі такий ризик перестав існувати.
Ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, вчинить нове кримінальне правопорушення чи продовжить кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується за шість місяців перебування обвинуваченого під вартою істотно зменшився.
Разом з тим, захисником також не було надано суду документів, які б підтверджували наявність в обвинуваченого постійного місця проживання за певною адресою; інформацію про осіб, які проживають разом із ним; інформацію про особу власника відповідного житла та про згоду власника такого житла на перебування обвинуваченого в ньому під домашнім арештом (цілодобово чи в нічний час). Тому суд вважає, що ризик того, що обвинувачений, з огляду на тяжкість можливого покарання в поєднанні з відсутністю у нього підтвердженого стабільного місця проживання може переховуватись від суду, в даному випадку, все ж наявний. Відтак поки що суд не вбачає підстав та можливості для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З огляду на викладене, з метою забезпечення кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але на строк 40 днів.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-178, 183 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.
В задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який у виді домашнього арешту в нічний час, - відмовити.
Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити строком на 40 (сорок) днів.
Визначити строк дії ухвали в частині продовження строку застосування запобіжного заходу - до 26 грудня 2022 року до 13 години 10 хвилин.
Одночасно залишити обвинуваченому ОСОБА_5 раніше визначений розмір застави в межах п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 124050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень, які можуть бути внесені як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_7