ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/480/22 Справа № 694/2160/22 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду від 29.11.2022 про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_7 звернувся до Звенигородського районного суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду від 29.11.2022 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 22.08.2022 про закриття кримінального провадження №0000524 від 14.05.2021.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що у ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000524 вжито заходів до зібрання доказів з метою перевірки факту отруєння ОСОБА_7 дезінфікуючим розчином, яке сталося 13.05.2021, та призвело до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак за його результатами ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, не встановлено, що мало наслідком винесення 22.08.2022 уповноваженою особою постанови про закриття даного кримінального провадження. Щодо посилань скаржника на необхідність проведення одночасного допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , слідчий суддя зазначив, що підстави для його проведення відсутні, оскільки такий допит має проводитися для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Вказане підтверджується протоколами допиту вказаних осіб, у яких розбіжності відсутні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді від 29.11.2022, ОСОБА_7 , посилаючись на порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального законодавства, просив ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову про скасування постанови слідчого від 22.08.2022 про закриття кримінального провадження № 0000524 від 14.05.2021.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та незаконною, а досудове слідство таким, що проведено неповно, без всебічно встановлених обставин кримінального правопорушення, оскільки старшим слідчим СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 не вжито всіх необхідних заходів, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: не усунуто суперечностей в показах свідків правопорушення та не проведено одночасний допит свідків; проведений слідчий експеримент суперечить початковим свідченням ОСОБА_9 .

Скаржник вказує, що слідчим суддею в ухвалі не відображено, чи виконані всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини у справі, під час проведення досудового розслідування, чи ні. Також судом першої інстанції при дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено суперечність показань свідків та потерпілого, але не надано оцінки, що такі суперечності мають бути усунуті.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційного скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Положення кримінального процесуального закону визначають, що закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування.
Приписами п. 2 ч. 1 та ч. 4 ст. 284 КПК України, визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Апеляційним судом встановлено, що у провадженні Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000524, розпочатого 14.05.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, яке постановою слідчого від 22.08.2022 закрито в зв`язку з відсутністю складу даного кримінального правопорушення.
Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.
Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, в даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення.
Так, із матеріалів справи вбачається, що у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000524 з метою повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи проведено наступні слідчі дії: витребувано аудіозапис повідомлення на лінію «103», яке надійшло 13.05.2021, на якому ОСОБА_9 повідомила диспетчера ШМД про те, що чоловік ОСОБА_7 випадково отруївся дезінфікуючим розчином; допитано в якості свідка ОСОБА_9 з приводу вжиття 13.05.2021 ОСОБА_7 дезинінфектора замість алкогольного виробу, а також проведено з нею слідчий експеримент; допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 . Також витребувано медичну документацію щодо способу та порядку надання 13-14 травня 2021 року медичної допомоги ОСОБА_7 , встановлено осіб, які надавали йому таку медичну допомогу та допитано їх в якості свідків щодо відомих їм обставин події, проведено судово-медичну експертизу, за висновком якої, причиною смерті ОСОБА_27 є отруєння не уточненими хімічними речовинами, що призвело до поліорганної недостатності.
Колегія суддів зазначає, що перевіряючи законність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, дотримався вимог кримінального процесуального закону, виклавши наведені мотиви прийнятого рішення.
Так, слідчий суддя, оцінивши наявні в матеріалах провадження обставини в їх сукупності, встановив, що є обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
Доводи, викладені ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, про те, що органом досудового розслідування не усунуто суперечностей в показах свідків правопорушення та не проведено одночасний допит свідків, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_9 відмовилась від проведення одночасного допиту її з потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_11 з особистих причин, що не може свідчити про її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
Згідно з ч. 8 ст. 224 КПК України, особа має право не відповідати на запитання з приводу тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо) або які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею, близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення, а також щодо службових осіб, які виконують негласні слідчі (розшукові) дії, та осіб, які конфіденційно співпрацюють із органами досудового розслідування.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, що інші особи, окрім ОСОБА_9 , не були безпосередніми очевидцями події, відтак відсутні підстави для проведення їх одночасного допиту.
Посилання ОСОБА_7 на неповноту досудового розслідування апеляційний суд вважає недостатнім для висновку про наявність підстав для скасування постанови слідчого. З урахуванням наявних в матеріалах кримінального провадження обставин, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.
Істотних порушень вимог КПК України апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду від 29.11.2022 про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4