ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3687/22 Справа № 219/8040/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бахмут Донецької області, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Вирішено питання з речовими доказами. Стягнуто процесуальні витрати за залучення експерта за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 640 грн. Початок строку відбування ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання з 29.11.2021 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку, 08.06.2021 року приблизно о 18 годині 54 хвилин ОСОБА_8 увійшов до приміщення Аптеки № 9 ПП «ТОНУС ПЛЮС», розташованої за адресою: Донецька область, місто Бахмут, вул. Миру, будинок 47, де з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля касової зони аптеки з боку покупців, діючи умисно і керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність і соціально небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, просунув власну ліву руку через скляне огородження між клієнтами та фармацевтами на касовій зоні, та з відкритої полички нижньої вітрини забрав мобільний телефон. Дії ОСОБА_8 були помічені санітарним працівником аптеки, яка в той момент вийшла до аптечної зали, та побачила дії ОСОБА_8 , при цьому вигукнула останньому: «Стій!», однак не зважаючи на це, ОСОБА_8 , розуміючи, що його злочинні дії стали явними для оточуючих, швидко вийшов разом із викраденим майном з приміщення аптеки, тим самим відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 на суму 1200 гривень.

Крім того, 14 годині 30 хвилин 29.06.2021 року, перебуваючи біля супермаркету «Лафар» по вулиці Свободи 7 м. Бахмут Донецької області, ОСОБА_8 через тимчасово скрутний матеріально фінансовий стан, та з метою його покращення, вирішив відкрито заволодіти чужим майном у сторонніх перехожих людей. Далі, з метою реалізації задуманого, зупинившись біля будинку № 21 по вул. Сибірцева в м.Бахмут, та став підшукувати особу з метою викрадення чужого майна. Так, приблизно о 15 годині 30 хвилин, з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , обігнав ОСОБА_10 по ході її руху, щоб упевнитися, що на ній є золоті прикраси, і пішов далі пересвідчитися, що за рогом будинку АДРЕСА_2 нікого не має, і його діям жодна із сторонніх осіб не зможе перешкодити. Після чого ОСОБА_8 розвернувся та попрямував у зворотному напрямку на зустріч ОСОБА_10 , наблизившись до потерпілої, на відкритій ділянці місцевості за будинком АДРЕСА_2 , діючи умисно та повторно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність і соціально небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, простягнув свою праву руку до шиї потерпілої, схопивши долонею золотий ланцюг та зробив нею ривок, зірвавши із шиї потерпілої вказаний золотий ланцюжок, тим самим відкрито заволодів майном потерпілої, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 5159 гривень 10 копійок.

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок суду скасувати в частині визначення строку відбування покарання, а саме з 13.12.2021 з дня винесення вироку. Також вказує, що суд помилково стягнув з обвинуваченого на користь судового експерта ОСОБА_11 , яка не є фахівцем державної спеціалізованої експертної установи, судові витрати за проведення судових товарознавчих експертиз №2512/21 від 22.07.2021 р. у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. та №2304/21 від 08.07.2021 р. у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп., що суперечить вимогам ст.124 ч.2 КПК України. В іншій частині вирок просить залишити без змін.

- захисник просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання, шляхом застосування вимог ст. 75 КК України. Вказує, що обвинувачений щиро розкаявся, про скоєне пожалкував, потерпілі по справі жодних претензій матеріального та морального характеру не мають, просили не позбавляти волі ОСОБА_8 , характеризується за місцем мешкання добре, не судимий.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

При призначенні покарання судом першої інстанції в повному обсязі враховані тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується добре. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, обтяжуюча обставина вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Сам же факт щирого каяття, не є суттєвою противагою суспільній небезпеці та тяжкості вчиненого злочину.

Тобто вказані захистом обставини в достатньому обсязі враховані судом першої інстанції, що знайшло своє відображення у покаранні, призначеному у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 186 та ч.2 ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що визначене судом покарання є справедливим та співмірним вчиненим злочинам, а тому підстав для застосування відносно ОСОБА_8 ст.75 КК України не вбачається

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

У ч.1 ст.126 КПК України зазначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

В ч.2 ст.124 КПК України зазначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Аналізуючи вказані норми права, апеляційний суд дійшов висновків, що з обвинуваченого суд має право стягнути процесуальні витрати, в тому числі ті, що пов`язані із залученням експерта, лише у випадку ухвалення стосовно особи обвинувального вироку. При цьому слід зауважити, що такі витрати, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, стягуються на користь держави.

Згідно ст.7 ЗУ «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

У ст.9 ЗУ «Про судову експертизу» зазначено, що атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про судову експертизу», судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

У ч.1 ст.122 КПК України зазначено, що витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, експерт ОСОБА_11 є атестованим судовим експертом, яка включена до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України, але не є працівником державної спеціалізованої установи.

Однак суд першої інстанції в порушення наведених вимог закону, у мотивувальній та резолютивній частині вироку зазначив про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь експерта ОСОБА_11 , яка не є працівником державної спеціалізованої установи, процесуальних витрат, що є необґрунтованим рішенням та таким, що не передбачено чинним законодавством.

Крім того, суд вирішив, що початок строку відбування покарання ОСОБА_8 необхідно рахувати з моменту його затримання з 29 листопада 2021 року.

Згідно ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вирок зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою. Залік досудового тримання під вартою здійснюється за правилами встановленими ст..72 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Статтею 3 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи в рамках зазначеного кримінального провадження № 0000613 ОСОБА_8 , обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, дія якого була продовжена ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2021 року строком до 17 грудня 2021 року. (а.с.86-87 том 1)

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2021 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001136 за ч. 2 ст. 186 КК України. (а.с.245-246 том 1)

Таким чином, зарахування строку попереднього ув`язнення, під час якого ОСОБА_8 , утримується під вартою по іншому кримінальному провадженню суперечить положенням вимог ч. 5 ст.72 КК України, та є підставою для скасування судового рішення в цій частині.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, а вирок суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат та початку строку відбування покарання скасуванню та винесенню нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 420, 615 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині початку строку відбування покарання скасувати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 13 грудня 2021 року.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині стягнення судових витрат скасувати.

Виключити з вироку посилання на стягнення з ОСОБА_8 на користь судового експерта ОСОБА_11 судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи №2512/21 від 22.07.2021 р. в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. та судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи №2304/21 від 08.07.2021 р. в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії вироку.

Судді