Справа № 152/222/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 4 лютого 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. Обвинувачений ОСОБА_3 в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняє психологічне та економічне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах - матері ОСОБА_5 , в ході якого безпричинно висловлює словесні образи, погрози, нецензурні слова, чим принижує та залякує ОСОБА_5 , заподіюючи шкоду психічному здоров`ю потерпілої, що призводить до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя, яке виявляється у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати енергійності, повноцінного сну та відпочинку. Крім цього, дії ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_5 супроводжуються погрозами фізичної розправи та образами з застосуванням нецензурних слів протягом тривалою часу.

5 вересня 2022 року о 8-00 год ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , а саме вигнав її з житлового будинку, на проживання у якому вона має законне право, тим самим позбавивши її житла.

23 вересня 2022 року близько 11-30 год, ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , а саме висловлювався в адресу матері нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

За вищезазначені дії, постановою Шаргородського районного суду Вінницької області у справі № 152/956/22 від 27 вересня 2022 року, ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. В подальшому ОСОБА_3 , повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 5 листопада 2022 року о 17-45 год, ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , а саме висловлювався в адресу матері нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області у справі № 152/1138/22 від 9 листопада 2022 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. ОСОБА_6 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 12 грудня 2022 року о 12-00 год ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , а саме висловлювався в адресу матері нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області у справі № 152/1246/22 від 19 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4. Продовжуючи свою протиправну, злочинну діяльність, ОСОБА_3 31 січня 2023 року о 17-00 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку своєї матері ОСОБА_5 , який розташований в АДРЕСА_1 , де діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, безпричинно розпочав словесний конфлікт з матір`ю, в ході якого висловлював в її адресу образливі нецензурні слова, погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 , погіршення якості її життя, і виявилося у формі втоми, втрати повноцінного сну, відпочинку, негативних переживань та емоцій, а також вимушеного залишення потерпілою постійного місця свого проживання.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

5. Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. У скоєному щиро розкаюється, зазначив, що більше подібного не вчинить.

ІІІ. Позиція потерпілої.

6. Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просить судовий розгляд проводити у її відсутність, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просила останнього суворо не карати.

ІV. Оцінка Суду.

7. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

8. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та економічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

V. Призначення покарання.

9. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК, Суд визнає щире каяття.

9.1. При цьому, Суд враховує, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося у відвертій негативній оцінці своєї злочинної поведінки, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

10. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

11. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

11.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК відноситься до нетяжкого злочину;

11.2. враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема форму вини у виді прямого умислу; систематичність вчинення психологічного та економічного насильства щодо потерпілої; наслідки у вигляді заподіяної потерпілій психологічної шкоди, погіршення якості її життя, необхідності залишення нею постійного місця проживання;

11.3. особу винного: його вік 41 рік; матеріальний стан офіційно не працює; сімейний стан неодружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; стан здоров`я на обліку в лікаря психіатра не перебуває, за наркологічною допомогою до лікаря нарколога не звертався; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; задовільно характеризується за місцем проживання;

11.4. наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання та наявність однієї обставини, яка обтяжує таке;

11.5. досудову доповідь, надану Жмеринським районним сектором №2 філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, відповідно до якої виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі на певний строк.

11.6. те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК України).

12. За таких обставин, Суд доходить висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто вісімдесят годин.

13. В правовідносинах, що розглядаються, Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

14. Цивільний позов по справі не заявлявся.

15. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

16. Процесуальні витрати по справі відсутні.

17. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто вісімдесят (180) годин.

2. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку невідкладно надіслати потерпілій, яка не була присутня в залі судового засідання.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА