Справа № 346/1562/23
Провадження № 1-в/346/160/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, жителя АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання тимчасово проживав в приміщенні спортивної школи в м. Городенка Івано-Франківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодноразово судимого, останній раз - 24.11.2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць; засудженого 19.06.2020 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, -

початок строку: 15.01.2020 р.

кінець строку: 15.07.2023 р.

в с т а н о в и в :

засуджений звернувся до суду із вказаною заявою, в якій він просить застосувати до нього ст.82 КК України та замінити невідбуту частину його покарання більш м`яким, а саме громадськими роботами.

В судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав та просить її задовольнити, а також зазначив, що у вказаній установі залучається до робіт по благоустрою установи виконання покарань (миття посуду) за його заявою, однак, офіційно не працевлаштований та заробітну плату не отримує. Послугами захисника скористатись не бажає.

Представник адміністрації колонії в судовому засіданні у вирішенні заяви засудженого покладається на розсуд суду та пояснив, що засуджений з 17.03.2023 року зі слів останнього залучається до робіт по благоустрою установи на підставі його заяви, однак, про наявність чи відсутність такої в матеріалах особової справи представнику не відомо.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що засуджений не довів, що став на шлях виправлення, враховуючи дані, що містяться в його особовій справі. Тому відсутні підстави для задоволення заяви засудженого.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення вказаних учасників, суд дійшов таких висновків.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч.3 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а згідно з п.2 ч. 4 вказаної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 02.03.2023 року відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» згідно з вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19.06.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На час розгляду вказаного подання відбув більше 1/2 призначеного судом строку покарання.

В той же час, однією із обов`язкових умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність засудженим, що він став на шлях виправлення.

Суд доходить висновку про наявність лише формально-юридичних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким і відсутність в повному обсязі оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 .

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

З клопотання-характеристики на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 15.01.2020 року, раніше судимий. Під час тримання в ДУ «Личаківська УВП (№30)», «Львівська УВП ( №19 )», «Івано-Франківська УВП (№12)» допускав порушення режиму утримання, за що накладено чотири дисциплінарних стягнення, які на даний час погашені; застосовано 2 заохочення. З 02.03.2023 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за час відбування якого не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, заходи стягнення не застосовувались, заохочення не оголошувались. Уникає робіт по благоустрою місць позбавлення волі, на заходи виховного впливу реагує посередньо, законні вимоги працівників колонії виконує не завжди, участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. Засуджений, який прибув етапом з ДУ «Личаківська УВП (№30)», перебував в даній установі на профілактичному обліку, як схильний до самогубства (арк. особ. справи № 166).

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 останньому оголошено 2 заохочення, а саме: 07.04.2021 року дострокове зняття раніше накладеного стягнення (за сумлінну поведінку та роботу по благоустрою), а також 05.07.2021 року подяка (за сумлінну поведінку та роботу по благоустрою) за весь період відбування покарання. Крім того, засудженому оголошувалась сувора догана (23.08.2022 року), 10 діб карцеру (17.06.2020 року) та двічі 14 діб ДІЗО (26.11.2020 року та 23.08.2022 року) за зберігання заборонених предметів та порушення розпорядку дня, які погашені (арк. особ. справи № 167).

Суд звертає увагу, що 25.03.2021 року засіданням комісії Державної установи «Личаківська виправна колонія» (№30)» відмовлено засудженому ОСОБА_5 у застосуванні ст.101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення; 25.11.2021 року - у застосуванні ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення; 27.05.2022 року у застосуванні ст. 81 КК України як такому, що не довів свого виправлення (арк. особ. справи № 60, 100, 117).

Згідно з даними виписки з протоколу № 23 засідання дисциплінарної комісії ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» від 16.03.2023 року засудженого ОСОБА_6 поставлено на облік, як особу, схильну до скоєння самогубства (арк. особ. справи №169).

Слід зазначити, що застосування заходів заохочення полягає в тому, що основною підставою для прийняття рішення про їх застосування повинна бути об`єктивна оцінка всієї правомірної поведінки засудженого під час відбування покарання.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно з вимогами чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Під час розгляду заяви засудженого не наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Проаналізувавши зміст наведених документів, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що засуджений став на шлях виправлення.

На підставі наведеного, ст.6 КВК України, ст.82 КК України, керуючись ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, засудженого 19.06.2020 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1