ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 628/553/20 Провадження 1-кп/636/711/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

За участі прокурора ОСОБА_3 ,

За участі захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

За участі обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві об`єднані матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.263, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України, клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.263, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України.

20.03.2023 від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, та ч.2 ст. 190 (2 епізоди) КК України в зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49, 106 КК України та закриття провадження за вказаними статтями обвинувачення у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_7 клопотання захисника підтримав, наполягав на закритті провадження у справі за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, та ч.2 ст. 190 (2 епізоди) КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника не заперечував, за умови, що наведений у клопотанні процесуальний строк щодо обвинуваченого не переривався.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 не заперечували.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з об`єднаних матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 інкриміновано вчинення таких кримінальних правопорушень:

-12.01.2018 - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло (розбій - ч.3 ст. 187 КК України;

-12.01.2018 - умисне нанесення легких тілесних ушкоджень - ч.1 ст.125 КК України;

-12.01.2018 - погроза вбивством - ч1 ст. 129 КК України;

-16.10.2017 - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно - ч.2 ст. 185 КК України;

-середина листопада 2017 (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;

- 09.12.2017 - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

На початку підготовчого судового засідання захисником - адвокатом ОСОБА_5 заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 розуміє наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що вказана обставина є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження, що в разі свого бажання доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень він мав би наполягати на завершенні розгляду кримінального провадження по суті для ухвалення виправдувального вироку. Обвинувачений ОСОБА_7 наполягав на звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, надав на це свою згоду та вказав, що правові наслідки такого звільнення йому роз`яснені та зрозумілі.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставим звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України та ст.106 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Тобто, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

Санкцією ч.1 ст.125 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння кримінального правопорушення - передбачено покарання за умисне легке тілесне ушкодження - у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Санкція ч.1 ст. 129 КК України передбачає покарання за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, - у вигляді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до двох років.

За ч.2 ст. 185 КК України, - крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Ч.2 ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.

Із врахуванням викладених у новій редакції положень у ст.12, п.1 ч.1 ст.49 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України відноситься до кримінального проступку, та у разі вчинення такого, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Кримінальні правопорушення, відповідальність за які встановлена ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, у відповідності до положень ст. 12 КК України, віднесено до не тяжких злочинів, та відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України, Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Так, початком перебігу строку давності є дата, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, це, відповідно 16.10.2017 та середина листопада 2017 та 09.12.2017, наведені обставини сторонами не заперечувались.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає під час досудового розслідування, під час судового провадження та після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу кримінального проступку п`ять років.

Виходячи з матеріалів кримінального провадження, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2,3 ст.49 КК України.

З огляду на наведене, на час розгляду клопотання захисника обвинуваченого у даному кримінальному провадженні закінчився як 2-х річний, так і 5-ти річний строк давності, передбачений п.1 та п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, за змістом ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст.49 КК України (Постанова від 19.11.2019 в справі № 345/2618/16-к).

Таким чином, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , є: за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України - кримінальним проступком, за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України - нетяжким злочином, з моменту скоєння яких минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню шляхом звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі п.1,3 ч.1 ст.49 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження за ч.1 ст.125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128-129, 284-286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України на підставі п.1,3 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Чугуївський міський суд Харківської області.

Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1