Справа № 362/4962/22
Провадження № 1-кп/362/637/22
ВИРОК
Іменем України
30.11.2022

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області в порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 13 жовтня 2022 року № 0000401 щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Васильків, Київської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, раніше не судимий

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 309 КК України.

Суд установив:
24 лютого 2022 року на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_2 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_3 .

Згідно зі статтями 41,92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєю інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно до статей 178, 328 Цивільного кодексу України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконності набуття права власності не встановлена судом .

Згідно з пунктом 4 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських організацій та юридичних осіб, інших територій на території України» « Додатко№1» до постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471 ХII «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян, серед іншого, наркотичні психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби, (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, на території України встановлюється заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що передбачають окрім іншого: визначення основних умов, вимог, правил і системи заходів, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин в Україні, ліцензування відповідних видів діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження системи у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за дотриманням дозвільних документів; застосування заборон та обмежень щодо обігу окремих наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та встановлення квот, у межах яких здійснюються виробництво, виготовлення, зберігання, ввезення на територію України, вивезення з території України наркотичних засобів і психотропних речовин; відпуск фізичним особам наркотичних засобів, психотропних речовин лише за рецептом лікаря і відповідно до медичних показань; встановлення обмежень, пов`язаних з виконанням окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження відповідальності за порушення законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори; інші заходи, передбачені Законом та міжнародними договорами України.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Відповідно до списку № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено, Таблиці II Постанови, амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України « Про затвердження таблиць невеликих та великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01 серпня 2000 року № 188 до 0,5 г амфетамін, є невеликим розміром від 1,5 до 15,0 і більше, є великим розміром, 15,0 і більше, є особливо великим розміром.

Крім цього, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, зобов`язаний додержуватися вимог статей 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та статей 1, 3, 4 дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Однак, всупереч вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок у сфері обігу психотропних речовин за таких обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, за невстановлених обставин, але не пізніше 01:10 годин, 13 жовтня 2022 року з метою особистого вживання, без мети збуту, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою 0,229 г., після чого зберігав його при собі для подальшого вживання, без мети збуту, до моменту виявлення цього факту працівниками поліції о 01:10 13 жовтня 222 року під час перебування ОСОБА_4 поряд з будинком АДРЕСА_2 .

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, складеному дізнавачем і затвердженим прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні. Ці обставини не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Так, за змістом заяви обвинуваченого він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

У цій же заяві міститься розписка ОСОБА_4 про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України. Заява підписана в присутності захисника ОСОБА_5 .

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, погоджується на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до частини 2 статті 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

За змістом частини 4 статті 107 КПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом й оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що подія кримінального проступку має місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального проступку передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю поза розумним сумнівом. Обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення і підтвердив установлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за частиною 1 статті 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, суд відповідно до статті 65 КК України та з огляду на приписи пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем проходження служби характеризується позитивно, одружений, має на утриманні сина ОСОБА_6 , 2021 року народження, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання у виді щирого каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, виходячи з загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого призначити останньому покарання за частиною 1 статті 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави належить стягнути документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:
1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

3. Речовий доказ паперовий пакет білого кольору з паперовою біркою з порошкоподібною речовиною, яка містить психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну в речовині становить 0,229 г, який поміщений до спец пакету № СЕ-19/111-22/44147-НЗПРАП від 07 листопада 2022 року та знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення. Відповідно до частини першої статті 394 КПК України, дане судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1