Cправа № 127/4586/23
Провадження № 1-кс/127/1863/23
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 20.02.2023 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року №2738-IX), в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлені дату, місце, час та спосіб, маючи кримінально - протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 .

Так, 17.02.2023 об 11 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , подолавши паркан, проникли на території будівництва, що розташоване за адресою: м. Вінниця, пров. Цегельний, 12, де помітили камеру відео спостереження, марки «Dahua Technology» у корпусі білого кольору, яка знаходилась на металевій опорі.

Реалізуючи свій спільний кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного власного збагачення, переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , з застосуванням грубої фізичної сили, а саме шляхом ривка пошкодили кріплення та заволоділи камерою відео спостереження, марки «Dahua Technology», моделі «DH-ipc-HFW1431S1-54» у корпусі білого кольору.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , намагались покинути територію вказаного вище будівельного майданчику, однак були помічені одним із охоронців ОСОБА_8 . Зокрема, останній, помітив двох невстановлених осіб, якими виявились ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , та помітивши відсутність однієї з камер відео спостереження на металевій опорі, запідозрив, що останні вчинили крадіжку, тому з метою їх затримання висловив у голос вимогу зупинитись та повернути викрадене майно.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , почувши вимоги охоронця ОСОБА_8 розуміючи, що їх протиправні дії викриті сторонньою особою, бажаючи завершити кримінально-протиправне діяння та залишити місце вчинення правопорушення разом із викраденим майном. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пришвидшили рух та почали тікати, зникнувши у такий спосіб з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Відповідно до ст. 208 КПК України, 17.02.2023 о 15:12 був затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, однак відносно якого: 16.06.2020 до Вінницького міського суду Вінницької області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 186 КК України та 03.08.2021 до Вінницького міського суду Вінницької області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 189 КК України, якому 18.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

-протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

-протоколами огляду місця події від 17.02.2023;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

-протоколами пред`явлення осіб для впізнання по фотографіям за участі свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 ;

-протоколами затримання та обшуку в порядку ст. 208 КПК України та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Наведене вказує на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-п. 1 ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує;

-п. 2 ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі речові докази по справі отримано;

-п. 3 ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів маючи їх анкетні данні отримані з наданими йому матеріалами кримінального провадження

-п. 4 ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (утекти з міста Вінниці тощо);

-п. 5 ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення (як свідчать матеріали кримінального провадження), що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000249 від 17.02.2023, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року №2738-IX), в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлені дату, місце, час та спосіб, маючи кримінально - протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 .

Так, 17.02.2023 об 11 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , подолавши паркан, проникли на території будівництва, що розташоване за адресою: м. Вінниця, пров. Цегельний, 12, де помітили камеру відео спостереження, марки «Dahua Technology» у корпусі білого кольору, яка знаходилась на металевій опорі.

Реалізуючи свій спільний кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного власного збагачення, переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , з застосуванням грубої фізичної сили, а саме шляхом ривка пошкодили кріплення та заволоділи камерою відео спостереження, марки «Dahua Technology», моделі «DH-ipc-HFW1431S1-54» у корпусі білого кольору.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , намагались покинути територію вказаного вище будівельного майданчику, однак були помічені одним із охоронців ОСОБА_8 . Зокрема, останній, помітив двох невстановлених осіб, якими виявились ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , та помітивши відсутність однієї з камер відео спостереження на металевій опорі, запідозрив, що останні вчинили крадіжку, тому з метою їх затримання висловив у голос вимогу зупинитись та повернути викрадене майно.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , почувши вимоги охоронця ОСОБА_8 розуміючи, що їх протиправні дії викриті сторонньою особою, бажаючи завершити кримінально-протиправне діяння та залишити місце вчинення правопорушення разом із викраденим майном. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пришвидшили рух та почали тікати, зникнувши у такий спосіб з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.

17.02.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 186 КК України грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

18.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000249; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.02.2023; протоколів огляду місця події від 17.02.2023; протоколу допиту потерпілого від 18.02.2023; протоколів допитів свідків; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.02.2023; повідомлення про підозру від 18.02.2023; інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий, однак відносно якого: 16.06.2020 до Вінницького міського суду Вінницької області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 186 КК України та 03.08.2021 до Вінницького міського суду Вінницької області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 189 КК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, наявність у нього численних судимостей, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що, як зазначено вище, відносно ОСОБА_4 16.06.2020 до Вінницького міського суду Вінницької області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 186 КК України та 03.08.2021 до Вінницького міського суду Вінницької області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 189 КК України.

З Єдиного державного реєстру судових рішень та автоматизованої системи документообігу суду слідує, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судові засідання з невідомих суду причин неодноразово не з`являється, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2022 по справі №127/13477/20 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Вінницького району с. Вінницькі Хутори, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000753 по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Вінницького району с. Вінницькі Хутори, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В подальшому, оскільки в судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2023 по справі №127/13477/20 прийнято рішення здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Вінницького району с. Вінницькі Хутори, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , через органи поліції в судове засідання, яке відбудеться 23 березня 2023 року о 14 год. 30 хв. в залі судових засідань № 19 Вінницького міського суду Вінницької області, для розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду достатньо високий.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, зокрема матеріальний стан (непрацюючий), слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 15:12 год. 17 квітня 2023 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 17 квітня 2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360,00 грн. (сто сім тисяч триста шістдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя