Провадження № 11-кп/4806/653/20
Закарпатський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

16.03.2020 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевірив на відповідність вимогам законодавства, апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04. 02. 2020 у кримінальному провадженні №11-кп/4806/653/20 щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Цим вироком:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, судимий 05. 08. 2011 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ст. ст. 70, 71, 72 КК України до 03(трьох) років 06 (шість) місяців позбавлення волі, звільнений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02. 03. 2012 із заміною невідбутої частини покарання 01(один) рік 08 (вісім) місяців 13 (тринадцять) днів на виправні роботи, засуджений :
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 01(одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 01(один) рік. У відповідності до ст. 76 КК України, на засудженого ОСОБА_3 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Зняцево, Ужгородського району, Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, не судимий, засуджений:
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 01(одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеною основного покарання з випробуванням, строком на 01(один) рік. У відповідності до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 2288,00 грн. стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в рівних частках на користь держави.

-2-

Речові докази: СD-R диск з відеозаписом події, який зберігається в матеріалах наглядового провадження прокурора ухвалено, залишити при матеріалах наглядового провадження прокурора.
Не погоджуючись із вказаним вироком суду, прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
Перевіривши в порядку ст. 398 КПК України апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що таку слід залишити без руху, оскільки вона подана з недоліками, що перешкоджають відкриттю апеляційного провадження.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, в числі інших вказаних законом обставин, повинно бути відображено: вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, доводи на їх обґрунтування, а також прохання особи яка подає апеляцію.

При цьому за змістом норми закону, мотивувальна та резолютивні частини апеляційної скарги мають бути логічними та узгоджуватись між собою, а вимога особи має відповідати повноваженням суду апеляційної інстанції.
Як вбачається із поданої прокурором апеляційної скарги, вказані вимоги кримінального процесуального закону не дотримано, оскільки наведені в апеляційній скарзі обґрунтування не відповідають вимогам процесуального закону, зокрема ст. ст. 396, 420 КПК України.

В мотивувальній частині апеляційної скарги, прокурор зазначив про незаконність вироку суду щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених. Вказані порушення на його думку призвели до не призначення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 покарання, яке необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів. Одночасно прокурор вказав і про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
За змістом ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Проте, в прохальній частині апеляційної скарги прокурора ставиться питання щодо скасування вироку суду першої інстанції та постановлення апеляційним судом щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 нового вироку, яким прокурор просить призначити як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у тому ж виді та розмірі, яке й визначено обом обвинуваченим оскаржуваним вироком, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 420 КПК України.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: 1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; 2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; 3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; 4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

За змістом ч. 2 ст. 411 КПК України вирок та ухвала підлягають скасуванню чи зміні із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, на правильність застосування

-3-

закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання або застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Проте, зі змісту поданої прокурором апеляційної скарги, не зрозуміло як, зазначена на його думку, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з огляду на запропоноване в апеляційній скарзі прокурора покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у тому ж виді та розмірі, яке й визначено обом обвинуваченим оскаржуваним вироком, вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник протии України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У зв`язку з чим, вимоги апеляційної скарги прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 є суперечливими і такими, що не дають можливості суду апеляційної інстанції визначитись з обґрунтованістю доводів апеляційної скарги про незаконності судового рішення щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та позбавляють можливості сторону захисту навести та подати до суду доводи на їх спростування, а відтак прийняти апеляційним судом рішення, відповідно до вимог ст. ст. 404, 407 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя доповідач встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

У зв`язку з вищевикладеним апеляційна скарга прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати прокурору у кримінальному провадженні - прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду для усунення недоліків апеляційної скарги вказаних у мотивувальній частині ухвали.
Копію ухвали негайно надіслати прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , як особі, що подала апеляційну скаргу.

Роз`яснити прокурору Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , що в разі не усунення в установлений строк недоліків, апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: