Номер провадження: 11-сс/813/1498/22
Справа № 523/9657/22 1-кс/523/2713/22
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси від 12.10.2022 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження № №0000684, від 17.08.2022 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси Одеської області ОСОБА_6
Продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі, Дніпропетровської обл., громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до 21 листопада 2022 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на недоведеність прокурором існування ризиків, які викладено слідчим у клопотанні, без чого неможливо застосовувати та продовжувати особі винятковий запобіжний захід.

Зокрема ризик переховування від слідства та суду з огляду на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 є недоведеним, за таких обставин, коли ОСОБА_8 на момент затримання у розшуку не перебував. Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, не є самостійною підставою, яка свідчить про наявність цього ризику.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків не підтверджений конкретними доказами, тому твердження про його наявність є голослівним.

Ризик продовження вчинення кримінального правопорушення заявлений безпідставно, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 закінчено, доказів про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень в разі обрання менш суворого запобіжного заходу прокурором не надано.

Підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, родину, неповнолітню дитину на утриманні, доглядає за батьками похилого віку, що виключає вірогідність поведінки, спрямованої на невиконання передбачених у ст. 194 КПК обов`язків.

Вимога-довідка УІПКП про наявність судимості ОСОБА_8 не є належним доказом на підтвердження цього факту.

Слідчий суддя проігнорував вимоги ст. 183, 194, 177 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не дотримався практики ЄСПЛ з приводу прийняття рішень щодо тримання під вартою.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Підозрюваний ОСОБА_8 належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участі суду не подавав.
Враховуючи, що в силу ч. 4 ст. 401, ч 4 ст. 405, 422 КПК України участь підозрюваного на стадії апеляційного перегляду не є обов`язковою, з огляду на позиції сторін, апеляційна скарга підлягає розгляду в його відсутності.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала слідчого судді вказаним вимогам закон у повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000684 від 17.08.2022 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_8 14.08.2022 в АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклого конфлікту вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 після чого сокирою відрубав руки, ноги та голову від трупу та викинув їх до сміттєвого баку неподалеку від будинку.

21.08.2022 ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ( а.с. 41-44, 75-78).
11.08.2022 ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 18.10.2022 року без визначення розміру застави.

12.10.2022 року слідчий ГУНП в Одеській області звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, мотивуючи його тим, що в зазначеному кримінальному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків в зазначеному кримінальному провадженні, вчинення іншого злочину.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання задоволено. Продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 21.11.2022 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри за фактом вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, а також продовження існування ризиків його можливого переховування, продовження злочинної діяльності, виходячи з негативних відомостей про особу підозрюваного, який раніше судимий, обставин та підвищеної суспільної небезпеки інкримінованого йому діяння, вжитих ним заходів із знищення трупу, знарядь та слідів вчиненого злочину, тяжкість можливо призначеного покарання.
Колегія суддів погоджується з цим висновком, виходячи з наступного.
Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів погоджується із фактичними обставинами, встановленими слідчим суддею, оскільки сторона обвинувачення до клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу надала матеріали, якими підтверджується ймовірна причетність ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого злочину, крім того виклала обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини .

Співставляючи доводи клопотання слідчого з обґрунтуванням, наведеним в оскаржуваній ухвалі, на предмет наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про його наявність, з огляду на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого проти життя, який передбачає призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, останній може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд першої інстанції вірно врахував вказані обставини та обґрунтовано встановив, що в даному конкретному випадку тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному породжує об`єктивний ризик можливого переховування від суду.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обумовлений тим, що ОСОБА_8 має непогашені судимості за вчинення умисних злочинів, раніше судимий у 2010 році Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України.

При цьому усупереч доводам апелянта, слідчий суддя не встановив ризиків продовження кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Відомості, що характеризують підозрюваного, на які посилаємся захисник, зокрема наявність родини, утриманців, міцних соціальних зв`язків, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив щодо ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід, оскільки тільки тримання його під вартою зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризиків та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави як альтернативний запобіжний захід, оскільки ОСОБА_8 інкримінується злочин, що спричинив загибель людини.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405,418, 419, 422, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Суворовського районного суду міста Одеси від 12.10.2022 про продовження строку тримання під вартою до 21.11.2022 без визначення застави відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в рамках кримінального провадження № 0000684 від 17.08.2022 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4