Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/19/23
Номер провадження 1-кс/530/22/23

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2023 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Котельва Полтавської області, громадянину України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 10.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 10.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час.

Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Рада суддів України вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Старший слідчий СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із клопотанням погодженим начальником Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_6 24.12.2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою збуту, у невстановленої слідством особи та невстановленому місці, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав при собі, чим вчинив дії, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, з метою збуту.

У подальшому, цього ж дня 24.12.2022 близько 11 год. 00 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», перебуваючи поблизу пилорами, що розташована по вул. Чехова, 12, сел. Котельва, Полтавського району, Полтавської області умисно, незаконно, загрошові кошти в сумі 1 000 грн. збув громадянину під вигаданими даними ОСОБА_7 рослинну речовину, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів є особливо небезпечним наркотичних засобом канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 24,129 г, яку ОСОБА_7 24.12.2022 добровільно видав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , повторно, діючи умисно, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», зберігав при собі з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, чим вчинив дії, які виразилися у незаконному зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, з метою збуту.

У подальшому, 11 січня 2023 року близько 12 год. 00 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», перебуваючи на території свого домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , умисно, повторно, незаконно, за грошові кошти у сумі 1400грн. збув громадянину під вигаданими даними ОСОБА_7 рослинну речовину, яка є особливо небезпечним наркотичних засобом канабісом, обіг якого заборонено, яку ОСОБА_7 11.01.2023 добровільно видав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України а саме у незаконному зберіганні, з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, вчиненого повторно.

11.01.2023 об 12 год. 26 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

11.01.2023 ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні двох епізодів злочинної діяльності, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів свідків;протоколом огляду грошових купюр від 24.12.2022;протоколом огляду покупця від 24.12.2022;протоколом вручення грошових коштів від 24.12.22; протоколом огляду покупця від 11.01.2023; протоколом огляду грошових купюр від 11.01.2023;протоколом вручення грошових коштів від 11.01.23;протоколом огляду та добровільної видачі від 11.01.2023;висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/117-22/17150-НЗПРАП від 27.12.2022 року; протоколом затримання ОСОБА_6 від 11.01.2023; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 від 11.01.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 11.01.2023;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 11.01.2023; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 згідно ст.177 ч.1 п.1, 3, 5 КПК України, є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні двох епізодів злочинної діяльності, передбачених ч.2 ст.307 КК України, які останній скоїв протягом незначного проміжку часу, що свідчить про необхідність обрання стосовно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що буде забезпечувати виконання належним чином процесуальних рішень, а інші більш м`які запобіжні заходи, що не пов`язані з обмеженням особистої свободи, не зможуть перешкодити вчиненню інших злочинів ОСОБА_6 , окрім цього останній є особою раніше засудженою за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів (ч.1 ст. 309 КК України), та вчинив даний злочин.

Підозрюваний не навчається, ніде офіційно не працює, офіційних доходів немає, на утриманні дітей чи батьків похилого віку немає, тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою отримання засобів для існування. Єдиним джерелом доходу для підозрюваного ОСОБА_6 фактично є вчинення злочинів, тому є обґрунтований ризик вважати, що перебуваючи на волі, останній продовжить свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 є тяжким і за них передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Також, ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, тому під загрозою покарання може покинути місце проживання та ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, вважаю, що підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно вплинути на свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість підозрюваному вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні,старший слідчий СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_5 клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав та просив його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та додатки до нього приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 24.12.2022 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою збуту, у невстановленої слідством особи та невстановленому місці, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав при собі, чим вчинив дії, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, з метою збуту.

У подальшому, цього ж дня 24.12.2022 близько 11 год. 00 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», перебуваючи поблизу пилорами, що розташована по вул. Чехова, 12, сел. Котельва, Полтавського району, Полтавської області умисно, незаконно, загрошові кошти в сумі 1 000 грн. збув громадянину під вигаданими даними ОСОБА_7 рослинну речовину, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів є особливо небезпечним наркотичних засобом канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 24,129 г, яку ОСОБА_7 24.12.2022 добровільно видав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , повторно, діючи умисно, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», зберігав при собі з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, чим вчинив дії, які виразилися у незаконному зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, з метою збуту.

У подальшому, 11 січня 2023 року близько 12 год. 00 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», перебуваючи на території свого домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , умисно, повторно, незаконно, за грошові кошти у сумі 1400грн. збув громадянину під вигаданими даними ОСОБА_7 рослинну речовину, яка є особливо небезпечним наркотичних засобом канабісом, обіг якого заборонено, яку ОСОБА_7 11.01.2023 добровільно видав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України а саме у незаконному зберіганні, з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, вчиненого повторно.

11.01.2023 об 12 год. 26 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

11.01.2023 ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні двох епізодів злочинної діяльності, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 є тяжкими і за них передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Також, ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, тому під загрозою покарання може покинути місце проживання та ухилятися від органів досудового розслідування та суду, оскільки розуміє суворість покарання яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України, тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою отримання засобів для існування.

У підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні необхідно зазначити наступне, що ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може незаконно вплинути на свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань, чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчинених кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає, а тому з обрання підозрюваному більш м"якого запобіжного заходу може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.

При цьому, суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суворість покарання за кримінальними правопорушеннями, за якими обвинувачується ОСОБА_6 не є співрозмірною терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.

Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, однак застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який діє по даний час та наявності непідконтрольних Україні територій, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Відповідно до ст.307 ч.2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно ст. 12 КК України, даний злочин віднесено до тяжких злочинів. ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, проживає в невеликому населеному пункті, має родичів на території України, може вчинити повторний злочин.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності та врахувати наступні факти: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання копіями документів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного, який є молодою особою, стан здоров`я ОСОБА_6 який є працездатною, здоровою особою; соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, який характеризується з негативної сторони, хоча і одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, не працює, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, що могло б забезпечити його життєдіяльність без вчинення злочинів, майновий стан підозрюваного, в якого відсутнє будь яке майно.

Інші запобіжні заходи неможливо застосувати з наступних причин: домашній арешт тому, що підозрюваний проживаючи у будинку разом з рідними, зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс з метою подальшого його збуту, а також зберігав пристрій для виготовлення наркотичного засобу та триманні внаслідок злочинної діяльності грошові кошти, а тому домашній арешт не забезпечить запобіганню вказаних ризиків; застава обвинуваченому вже надана альтернатива у вигляді внесення застави, і можливість бути звільненим з під варти. Застава може забезпечити належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків; особиста порука тому, що на адресу правоохоронних органів чи суду не надходили письмові звернення осіб, які б могли поручитися за обвинуваченого; особисте зобов`язання тому, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання принципів співрозмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного вважаю, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не сприятиме виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому вважаю за необхідне задовільнити клопотання і обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як викладені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати або визначити розмір застави у кримінальному провадженню.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись п.3 ч.5 ст.182 КПК України, визначаю розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при внесенні якої підозрюваному ОСОБА_6 буде змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, під умовою звернення внесених заставних коштів в дохід держави, в разі невиконання ним обов`язків передбачених п.п. 2,3,5,6 ч.5 ст.194 КПК України.

Виходячи з вимог ч. 2ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Відповідно до ч. 3 ст.ст.. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Згідно ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений (підозрюваний) або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений (підозрюваний) звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений (підозрюваний), відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 183, 193, 196 197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою задоволити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Котельва Полтавської області, громадянину України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 12 год. 26 хвилин 11.01.2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 12 год. 26 хвилин 11 березня 2023 року.

При внесенні застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ОСОБА_6 підлягає звільненню під заставу.

Розмір застави визначити підозрюваному ОСОБА_6 , в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як підозрюваним (обвинуваченим), так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Роз`яснити підозрюваномуОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні підозрюваного ОСОБА_6 , зобов`язана роз`ясняти йому, або заставодавцю обов`язки, покладенні на обвинуваченого та наслідки їх невиконання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою по першому виклику на визначений час до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, при цьому визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Контроль за виконанням ухвали покласти настаршого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 ..

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та сторонам.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1