Справа № 487/614/21
Провадження № 1-кп/487/210/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0004836 від 30.12.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очаків Миколаївської області, є громадянином України, має вищу освіту, працює в ТОВ «Техноторг», не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 29.12.2019 близько 16:57 год., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухій чистій проїжджій частині автодороги Т-1507 «Миколаїв - Парутине - Очаків», в напрямку від мікрорайону Велика Корениха у бік мікрорайону Варварівка в межах м. Миколаєва.

Наближаючись до перехрестя вищевказаної дороги із вул. 1-ою Лінією, водій ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1,12.4, 14.2 (в,г) Правил дорожнього руху України (ПДР України), а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих Привил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед початком руху, перестроювання та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, рухався зі швидкістю 70 км/год. в межах населенного пункту, в районі перехрестя автодороги Т-1507 «Миклаїв - Парутине - Очаків» із вул. 1-ою Лінією, здійснюючи маневр обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та в тому, що після обгону він зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, який він обганяє, повернутись на займану смугу, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався йому назустріч в межах своєї смуги руху.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому альвеолярного виростку верхньої щелепи в ділянці 1,2 зубів зліва та справа, струс головного мозку, закритого перелому кісток носу, гематоми обличчя, синців нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 14.2 (в,г) ПДР України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Захисник ОСОБА_8 підтримала клопотання обвинуваченого та пояснила, що воно ними узгоджено в ході конфіденційного спілкування.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні висловила своє обурення щодо невизнання обвинуваченим своєї провини, просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання обвинуваченого щодо його звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням положень ст. 58 Конституції України, ст. 5 Кримінального Кодексу України, застосуванню підлягають положення Кримінального Кодексу України, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили - минуло три роки.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення 29.12.2019), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який найбільш суворим видом покаранням є обмеження волі до трьох років.

Таким чином, на момент розгляду даної справи в суді, передбачений законом строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення сплинув.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Таким чином, положеннями КПК України не передбачено обов`язкової згоди потерпілого для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

З урахуванням встановлених обставин, наявності згоди обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст.. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову ОСОБА_7 суд враховує положення ч. 1 ст. 129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства (Постанова Верховного Суду від 10.08.2021 по справі №161/694/20).

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 285-288, 369-372, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0004836 від 30.12.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу ОСОБА_7 право пред`явлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , та автомобіль «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 - вважати повернутими власникам.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1