Справа № 750/9084/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/82/23
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

27 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з вищою освітою, одруженому, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимому, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16 квітня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозр у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, доведеність та наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання не зменшилися та не зникли, а у кримінальному провадженні в межах строків досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, які неможливо виконати до закінчення строку дії запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що на порушення вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, стороною обвинувачення не надано та, відповідно, в ухвалі слідчого судді не зазначено, на підставі яких доказів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого.

Клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України, оскільки викладені у ньому обставини та додані до нього матеріали не містять жодних доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень. Не містить таких даних і оскаржувана ухвала.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-1 КК України є необґрунтованою та суперечить положенням Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до якого забезпечення проведення мобілізаційних заходів не входить до діяльності Збройних Сил України, жодних дій, якими б він міг перешкодити діяльності Збройних Сил України, як на це помилково вказує сторона обвинувачення, ОСОБА_6 не здійснювалось.

Обґрунтовуючи наявні ризики, з якими погодився слідчий суддя, сторона обвинувачення зазначає, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сторона захисту не погоджується з висновками слідчого судді та зауважує, що ОСОБА_6 має сталі соціальні зв`язки за місцем реєстрації та проживання, батька похилого віку, дружини та дитини, працевлаштований, є головою правління Благодійної організації «Північний симаргл», але ці докази були проігноровані слідчим суддею.

Крім того, через введення воєнного стану в державі тимчасово обмежений виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, отже, підозрюваний не зможе виїхати за межі країни. Стороною обвинувачення навіть не було встановлено чи має підозрюваний закордонний паспорт та чи придатний він до військової служби, але обґрунтовуючи наявність вказаного ризику, слідчий зазначає про те, що ОСОБА_6 з родиною може виїхати до країн Європи та отримати статус біженця.

Слідчий суддя, погоджуючись з вказаними стороною обвинувачення ризиками про те, що підозрюваний може чинити тиск на свідків, перебуваючи на волі попередити невстановлених спільників про своє викриття,чим завдати шкоду проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, не надав жодного обґрунтування наявності цих ризиків, а обмежився виключно тяжкістю покарання,що загрожує ОСОБА_6 .

Крім того, обираючи міру запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на строк до 16 квітня 2023 року, слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 184 КПК України, не було вирішено питання про визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, вказуючи на готовність співпрацювати із стороною обвинувачення, прокурора і слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи, що підозрюваний ніяких пояснень не надає, про готовність співпраці була тільки розмова і ніяких конкретних дій, визначених у законі, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів судового провадження СВ Управління СБ України в Чернігівської області 05 жовтня 2022 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0000072, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час проведення досудового слідства встановлено, що громадянин України ОСОБА_10 спільно з громадянином України ОСОБА_6 та іншими невстановленими на даний час громадянами через особисті зв`язки та закриті телеграм-канали підшукують чоловіків призивного віку, яким необхідно виїхати за кордон. Після цього вказані громадяни здійснюють виготовлення та підроблення військово-облікових документів, довідок щодо зайняття волонтерською діяльністю з подальшим внесенням до бази даних «Шлях», що надають можливість безперешкодного перетину державного кордону України особам призивного віку. Вартість вказаних підроблених документів становить від 4000 до 6500 доларів США.

15 листопада 2022 року ОСОБА_11 передав грошові кошти в сумі 500 доларів США громадянину ОСОБА_6 , як завдаток для подальшого виготовлення та підроблення військово-облікових документів, довідок щодо зайняття волонтерською діяльністю з подальшим внесенням до бази даних «Шлях» щодо ОСОБА_11 .

У порядку ст. 208 КПК України 23 грудня 2022 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень був затриманий ОСОБА_6 . Наступного дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

25 грудня 2022 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова підозрюваному ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

16 лютого 2023 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова продовжений строк досудового розслідування до 24 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, за одне з яких передбачене покарання до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Встановлені обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень, вказують на можливість причетності до їх вчинення інших осіб, які органом досудового слідства на даний час не встановлені. При цьому, кримінальні правопорушення пов`язані саме із наданням допомоги у незаконному перетині кордону особам чоловічої статі з метою уникнути призову до лав ЗСУ під час оголошеної загальної мобілізації, що підвищує ризик ухилення підозрюваного від досудового слідства та суду не зважаючи на те чи є у нього закордонний паспорт, як на це звертає увагу захисник. До того ж, ризик ухилення від слідства та суду полягає не лише у перетині державного кордону, як переконує апелянт, ОСОБА_6 може просто виїхати за межі Чернігівської області, що вже буде ухиленням від органів досудового слідства та суду.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника не спростовують висновків суду щодо наявності обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , оскільки сталі соціальні зв`язки - наявність батька похилого віку, дружини та дитини, не спростовують висновків слідчого судді про можливість допущення неналежної процесуальної поведінки підозрюваним при обранні іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Питання правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 не є предметом розгляду в даному провадженні та буде оцінюватись судом після складання обвинувального акту, з урахуванням здобутих у кримінальному провадженні доказів. На даний час, слідчий суддя та колегія суддів приймають до уваги ту кваліфікацію дій, за якою оголошена підозра ОСОБА_6 .

Обставини справи, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , особливості розслідування такої категорії справ, зважаючи на необхідність у здійсненні ряду слідчих та процесуальних дій, вказують на те, що при більш м`якому запобіжному заході не буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного, а заявлені ризики є реальними, на час розгляду клопотання не зменшились та не зникли, і слідчий суддя вірно вказав на це у своєму рішенні та продовжив строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114--2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Альтернативних запобіжних заходів для таких осіб законодавцем не визначено.

За змістом абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Отже, рішення слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 повністю узгоджується з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4