Справа №127/1155/23
Провадження №1-кс/127/418/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2023 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернувся старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг А51», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору, сім карта НОМЕР_3 , сім карта НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , який вилучений 11.01.2023 під час проведення затримання ОСОБА_4 на виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою доставлення підозрюваного до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000115 від 14.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України».

ОСОБА_4 , відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022 був мобілізований.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 02.03.2022 № 30 (по стройовій частині) ОСОБА_4 призначено на посаду кухара господарського відділення та зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_5 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації в умовах воєнного стану, у військовому званні «солдат».

У подальшому ОСОБА_4 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 25.04.2022 № 89 (по стройовій частині) призначено на посаду командира господарського відділення взводу матеріально технічного забезпечення військової частини НОМЕР_5 .

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян - резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022 та після його затвердження 24.02.2022 Верховною Радою України, на території України введено воєнний стан», який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

У подальшому під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , 20.08.2022 був направлений для проходження лікування до КНП «Жмеринська центральна районна лікарня», яка знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Київська, 228 та після проходження лікування мав повернутись до розташування військової частини НОМЕР_5 .

У подальшому 20.08.2022 в ОСОБА_4 , виник прямий умисел направлений на нез`явленням вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел 20.08.2022, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, не прибув на лікування до КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» та у подальшому не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу до розташування військової частини НОМЕР_5 , та до 11.01.2023 ухилявся від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби.

За викладених обставин, наведені дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явленні вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України складено 23 листопада 2022 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання ОСОБА_4 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, висновком службового розслідування, відповідями на запити та іншими матеріалами досудового розслідування.

У подальшому 02 грудня 2022 року ОСОБА_4 оголошено в розшук.

На виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою доставлення підозрюваного до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 11.01.2023 ОСОБА_4 було затримано.

Під час проведення 11.01.2023 затримання ОСОБА_4 , у останнього було вилучено речі, які при ньому знаходилися, з метою їх збереження, а саме: мобільний телефон Самсунг А51, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору, сім карта НОМЕР_3 , сім карта НОМЕР_4 .

В подальшому встановлено, що мобільний телефон марки «Самсунг А51», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору, сім карта НОМЕР_3 , сім карта НОМЕР_4 у даному кримінальному провадженні може бути визнаний речовим доказом, оскільки містить в своїй пам`яті, інформацію, яка підтверджує факт ухилення ОСОБА_4 , від проходження військової служби та проведення часу відсутності на власний розсуд, а саме: фотозображення, відеозаписи, журнал дзвінків, смс повідомлень, повідомлень в месенджерах, тощо, за період з 20.08.2022 по 11.01.2023.

Приймаючи до уваги, що вищезазначений мобільний телефон марки «Самсунг А51», зберіг на собі сліди злочину, а також містить інші відомості, які можуть бути використанні, як доказ факту та обставин вчиненого даного злочину, а тому являється речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Так як, зазначені у клопотанні майно, а саме мобільний телефон марки «Самсунг А51», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору, сім карта НОМЕР_3 , сім карта НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , який вилучений 11.01.2023 під час проведення затримання ОСОБА_4 на виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою доставлення підозрюваного до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим, прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 170-172 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Самсунг А51», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору, сім карта НОМЕР_3 , сім карта НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , який вилучений 11.01.2023 під час проведення затримання ОСОБА_4 на виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою доставлення підозрюваного до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.

Слідчий суддя