Справа № 522/100/23
Провадження по справі № 1-кп/522/89/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106, на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001459 від 25.12.2022 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.08.2016 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, який звільнився по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Викладення обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

Так, 25.12.2022 року приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 року №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 № 2500-ІХ) та від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 16.11.2022 року №2738-ІХ та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022 року, маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, зайшов до магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 85.

Знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 продовжуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, підійшов до прилавків, де обрав предметом свого злочинного посягання майно, що належить ТОВ «Вигідна покупка», а саме: пальник газовий марки «Kovar» у кількості 2 шт., вартістю 399 гривень 00 копійок за 1 шт., прожектор марки «Led» у кількості 2 шт., вартістю 229 гривень 00 копійок за 1 шт., сендвічниця марки «Liberton» у кількості 1 шт, вартістю 649 гривень 00 копійок за 1 шт., ліхтар марки «Energizer» у кількості 3 шт., вартістю 149 гривень 00 копійок за 1 шт., шампунь «head&shoulders» у кількості 1 шт., вартістю 169 гривень 00 копійок за 1 шт., гаманець чоловічий у кількості 1 шт., вартістю 149 гривень 00 копійок за 1 шт. Надалі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що його злочинні дії залишаються непомітними для оточуючих взяв з прилавків вказані речі, а саме пальник газовий марки «Kovar» у кількості 2 шт., вартістю 399 гривень 00 копійок за 1 шт., прожектор марки «Led» у кількості 2 шт., вартістю 229 гривень 00 копійок за 1 шт., сендвічниця марки «Liberton» у кількості 1 шт, вартістю 649 гривень 00 копійок за 1 шт., ліхтар марки «Energizer» у кількості 3 шт., вартістю 149 гривень 00 копійок за 1 шт., шампунь «head&shoulders» у кількості 1 шт., вартістю 169 гривень 00 копійок за 1 шт., гаманець чоловічий у кількості 1 шт., вартістю 149 гривень 00 копійок за 1 шт. та сховав їх під куртку чорного кольору, в яку був одягнений. Після чого ОСОБА_3 , вийшов з вищевказаного магазину, при цьому не розрахувавшись за товар.

Однак, ОСОБА_3 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг розпорядитися викраденим майном з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками магазину «Аврора».

Таким чином, ТОВ «Вигідна покупка», , в особі представника потерпілого ОСОБА_8 , попереджено настання матеріального збитку на загальну суму 2670 гривень 00 копійок.

Дії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінального правопорушення, які описані в обвинувальному акті та пояснив суду таке. Вказав, що знав про те, що в країні впроваджений військовий стан. Точне число не пам`ятає, але це було взимку, в грудні, в обід, приблизно о 14:00 годині, він зайшов до магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 85. Набрав там купу товарів, серед яких були ліхтарі в кількості 3 штуки, газова горілка, сендвічниця, шампунь в кількості 2 штуки, по вартості все складало приблизно 2500 гривень. Коли ОСОБА_3 проходив повз касу, його зупинив охоронець. ОСОБА_3 все віддав, після чого працівники магазину викликали поліцію.

У вчиненому щиро кається, просив вибачення, вказав, не зміг пояснити, чому так вчинив. Пояснив, що він працював в таксі, а його машина на той час була в ремонті.

Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, щоб він міг виховувати дитину. Вказав, що матеріальну шкоду він відшкодував потерпілій особі в повному розмірі шляхом повернення викраденого майна.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , просила суворо не карати її підзахисного, врахувати щире каяття, відшкодування шкоди в повному обсязі, та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на два роки. Також долучила копії свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є ОСОБА_3 . Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2022 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту просила не прожовувати до вступу вироку в закону силу.

В судове засідання представник потерпілої особи ТОВ «Вигідна покупка» - ОСОБА_8 , не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В матеріалах кримінального провадження міститься заява, в якій потерпілий просить проводити судові засідання без його участі у зв`язку з особистою зайнятістю.

Прокурор ОСОБА_5 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на два роки. Прокурор вказав, що запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2022 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту спливає 22.02.2023 року, тому його слід скасувати, а долю речових доказів просив вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Мотивування прийнятого рішення.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, має середню освіту, зареєстрований в Одеській області, проживає в м. Одеса, у лікаря на наркологічному обліку не перебуває, раніше судимий та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України призначаючи покарання за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_3 вчинив замах на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, йому не може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк, який перевищуватиме дві третини максимального строку, передбаченого санкцією статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

Крім того, прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі, визначивши іспитовий строк.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, однак повністю відшкодував завдану шкоду, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2 роки.

При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та досягне своєї мети.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий 25.12.2022 року та ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2022 року стосовно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто у випадку порушення ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків або при систематичному вчиненні правопорушень, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суду при направленні засудженого для відбування призначеного покарання необхідно буде на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 термін його попереднього затримання у період із 25.12.2022 року по 27.12.2022 року включно, із розрахунком: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2022 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який спливає 22.02.2023 року, тому його необхідно скасувати.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

ТОВ «Вигідна покупка», в особі представника потерпілого ОСОБА_8 , попереджено настання матеріального збитку на загальну суму 2670 гривень 00 копійок.

Витрати для проведення експертиз відсутні цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 63, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, при цьому в строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно буде рахувати строк його попереднього затримання, а саме з 25.12.2022 року по 27.12.2022 року включно.

Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2022 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Речові докази, а саме:

- пальник газовий марки «Kovar» виготовлений із металу сірого та червоного кольору, у кількості 2 шт., прожектор марки «Led» з написом «nanledtex» сірого кольору, прожектор виготовлено з металу білого кольору, у кількості 2 шт., сендвічниця, виготовлена з пластику білого кольору, на якій наявний напис «Liberton» сірого кольору, також наявний штекер для розетки, у кількості 1 шт., ліхтар виготовлений з пластику червоного кольору, на якому наявний напис білого кольору «Energizer», біля якого розміщена кнопка для вмикання чорного кольору, у кількості 3 шт., шампунь марки «head&shoulders» 400 мл, у пляшці, виготовленій з пластику білого кольору, у кількості 1 шт., гаманець чоловічий на застібці, виготовлений з замісника шкіри чорно-коричневого кольору, на якому наявний напис «Atrix», у кількості 1 шт., - вважати повернутим власнику ТОВ «Вигідна покупка», в особі заступника адміністратора магазину «Аврора» - ОСОБА_10 ;

- «DVD-R» диск білого кольору, на якому наявні записи з камер відеоспостереження магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 85, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1