Справа № 646/502/23
Провадження № 1-в/646/26/2023
УХВАЛА

іменем України

16.02.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи відбування покарань ОСОБА_4 ,

та засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції заяву (клопотання) адвоката ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Менделеєво м. Тобольська Тюменської області РФ, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, маючого доньку ОСОБА_7 , 2014 року народження, судимого 06.10.2017 року Первомайським міськрайонним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 1 рік; 14.02.2019 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 19.06.2019 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 23.08.2019 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який відбуває покарання у державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)»,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшла заява (клопотання) захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2019 року.

В обґрунтування заяви захисник зазначила, що 23.08.2019 року вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком і попереднім вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2019 року, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.

Початок строку відбування покарання: 26.03.2019 року. Кінець строку: 26.09.2023 року.

З 26.03.2019 року по 16.09.2019 року ОСОБА_5 перебував у державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

З 16.09.2019 року по 11.11.2019 року відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)».

З 11.11.2019 року по 02.12.2019 року ОСОБА_5 перебував у державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

З 02.12.2019 року по 03.02.2020 року відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12).

З 03.02.2020 року по 17.02.2020 року перебував у державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

З 17.02.2020 року по 11.06.2020 року відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12).

З 11.06.2020 року по 23.06.2020 року перебував в лікувальному закладі при державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)».

З 23.06.2020 року по 05.08.2020 року відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)».

З 05.08.2020 року по 24.11.2020 року перебував у лікувальному закладі при державній установі «Бучанська виправна колонія (№ 85)».

З 24.11.2020 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)».

Засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання і місцях позбавлення волі характеризується задовільно.

Рішенням дисциплінарної комісії від 07.10.2021 року та 29.12.2022 року заохочувався подяками за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Дисциплінарні стягнення, які були на нього накладені за час відбуття покарання погашені та зняті у встановленому законом порядку.

Під контролем адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи виконання покарань.

Працевлаштований контролером якості в дільниці «швацький цех» з відрядною формою оплати праці. Постановлені завдання виконує задовільно, намагається виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Підтримує соціально-корисні зв`язку з матір`ю.

У відношенні до засуджених не конфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається.

За вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року мав майновий позов на загальну суму -715 грн. за проведення експертизи.

За вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2019 року мав майновий позов на загальну суму 2145 грн. за проведення експертизи.

На теперішній час позови сплачено.

На підставі викладеного, захисник вважала, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення і є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви (клопотання), посилаючись на відсутність підстав для його задоволення, оскільки засуджений не довів свого виправлення, характеризується посередньо, за період відбування покарання має три стягнення, та два заохочення. Своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. На підставі ст. 81 КК України його не можливо звільнити умовно-достроково.

Засуджений у судовому засіданні заяву (клопотання) підтримав, просив задовольнити, зазначив, що він став на шлях виправлення, займається спортом, ходить на працю, у 2022 році помер його батько, наразі мати засудженого мешкає одна, потребує догляду та лікування.

Представник установи відбування покарань щодо заяви (клопотання) захисника заперечував, вважав, що засуджений не довів свого виправлення.

Захисник в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце його проведення завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши з`явившихся учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви (клопотання) та матеріали особової справи, приходить до наступного.

Як встановлено під час судового розгляду, вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2019 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком і попереднім вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2019 року, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.

Вирок суду набрав законної сили 23.08.2019 року.

Початок строку відбування покарання 26.03.2019 року. Кінець строку відбування покарання 26.09.2023 року.

Засуджений ОСОБА_5 на час звернення до суду захисника ОСОБА_6 з відповідною заявою (клопотанням), засуджений ОСОБА_5 відбув більше 2/3 строку покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи та наданої адміністрацією установи виконання покарань уточненої характеристики, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.03.2019 року.

З 26.03.2019 року по 16.09.2019 року перебував у державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушив 1 раз, за що був покараний у дисциплінарному порядку, на теперішній час стягнення погашене та зняте у встановленому порядку. До праці залучався. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався негативно.

З 16.09.2019 року по 11.11.2019 року відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)». За період відбування покарання адміністрацією установи не заохочувався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. До праці не залучався. Характеризувався посередньо.

З 11.11.2019 року по 02.12.2019 року перебував у державній установі «Харківський слідчий ізолятор». За період відбування покарання адміністрацією установи не заохочувався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. До праці не залучався. Характеризувався посередньо.

З 02.12.2019 року по 03.02.2020 року відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання адміністрацією установи не заохочувався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. До праці не залучався. Характеризувався посередньо.

З 03.02.2020 року по 17.02.2020 року перебував у державній установі «Харківський слідчий ізолятор». За період відбування покарання адміністрацією установи не заохочувався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. До праці не залучався. Характеризувався посередньо.

З 17.02.2020 року по 11.06.2020 року відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання адміністрацією установи не заохочувався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. До праці не залучався. Характеризувався посередньо.

З 11.06.2020 року по 23.06.2020 року перебував в лікувальному закладі при державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За період відбування покарання адміністрацією установи не заохочувався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. До праці не залучався. Характеризувався посередньо.

З 23.06.2020 року по 05.08.2020 року відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)». За період відбування покарання адміністрацією установи не заохочувався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. До праці не залучався. Характеризувався посередньо.

З 05.08.2020 року по 24.11.2020 року перебував в лікувальному закладі при державній установі «Бучанська виправна колонія (№ 85)». За період відбування покарання адміністрацією установи не заохочувався, вимоги режиму тримання та розпорядок дня не порушував. До праці не залучався. Характеризувався посередньо.

З 24.11.2020 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», з метою стимулювання правослухняної поведінки адміністрацією установи заохочувався 2 рази, вимоги режиму тримання порушував 2 рази, за що був покараний у дисциплінарному порядку, на даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Характеризується посередньо.

Під контролем адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань, повсякчас потребує контролю.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, іноді потребує нагляду.

До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи відноситься посередньо, здійснює за ними догляд під контролем представників адміністрації.

Працевлаштований в дільниці «швацький цех №1» швачка з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться посередньо, виконує задовільно, іноді потребує контролю. Намагається виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься без ініціативи. Не допускає, порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.)

Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт» до їх реалізації ставиться посередньо.

До підвищення наявного загальноосвітнього рівня не прагне, вважає достатнім свій загальноосвітній рівень, у вільний від роботи час самоосвітою не займається, іноді читає літературу переважно художнього напрямку.

Підтримує зв`язки з матір`ю шляхом телефонних дзвінків, отримує посилки та передачі.

За характером скритний, іноді не врівноважений, при проведенні профілактичних та виховних бесід не завжди відвертий, в першу чергу ставить собі на меті отримання заохочення, а не виправлення. Підтримує взаємовідносини із засудженими різної спрямованості, поведінка не стійка.

Згідно вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.10.2017 року майнового позову не має.

За вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.10.2017 року майнового позову не має.

За вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.02.2019 року має майновий позов на загальну суму 9034 грн. 00 коп. а саме:

-6534 грн. 00 коп. матеріальний позов солідарно;

-2500 грн. 00 коп. моральний позов особистий.

За вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2019 року має майновий позов на загальну суму 2145 грн., а саме:

-715 грн.00 коп. за проведення експертизи;

-715 грн. 00 коп. за проведення експертизи;

-715 грн. 00 коп. за проведення експертизи;

Станом на 16.02.2023 року виконавчі листи до установи не надходили.

За вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2019 року має майновий позов на загальну суму 715 грн.00 коп. за проведення експертизи.

До установи надійшла постанова на загальну суму 1086 грн. 50 грн., а саме 715 грн.00 коп. за проведення експертизи, 71 грн. 50 коп. виконавчій збір, 300 грн. 00 коп. витрати.

Станом на 16.02.2023 року із заробітної плати утримано 1086 грн. 50 коп.

Добровільного погашення за виконавчими листами не проводилось.

Загальний стан здоров`я задовільний.

Питання щодо можливого застосування ст. ст. 100, 101 КВК України розглянуто на комісії установи (протокол № 51 від 16.12.2020 року), комісією установи було відмовлено у застосуванні даних статей, як особі яка не стає на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України розглянуто на комісії установи (протокол № 27 від 07.07.2021 року), комісією установи було відмовлено у застосуванні даної статті, як особі яка не стала на шлях виправлення.

Питання щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення, від відбування покарання згідно ст. 81 КК України розглянуто на комісії установи (протокол №11 від 01.04.2022 року), комісією установи було відмовлено у застосуванні даної статті, як особі яка не довела свого виправлення.

Адміністрація установи виконання покарань дійшла до висновку, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. На підставі ст. 81 КК України його не можливо звільнити умовно-достроково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як вбачається з наданої до суду довідки про працевлаштування та довідки про заробітну плату, засуджений ОСОБА_5 станом на 16.02.2023 року працевлаштований на швацькій дільниці цеху № 1 за фахом швачка з відрядною формою оплати плаці.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»№ 2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Відповідно до наданої суду довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 вбачається, що засуджений за період відбування покарання рішенням дисциплінарної комісії має два заохочення від 07.10.2021 року та 29.12.2022 року у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та три дисциплінарних стягнення від 03.06.2019 року, 22.04.2022 року, 11.05.2022 року, які у встановленому порядку погашені.

Матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом усього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це визначено вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2019 року, надана до суду уточнена характеристика засудженого констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили що засуджений своєю поведінкою і ставленням довід своє виправлення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення та вважає заяву (клопотання) захисника засудженого ОСОБА_6 передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви (клопотання) захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Червонозаводський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 17.02.2023.

Суддя