Справа №295/9192/22
УХВАЛА

Іменем України

21.12.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

провівши судове засідання в місті Житомирі в режимі відеконференції у кримінальному провадженні №0000787 від 13.05.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України , -

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 . В обґрунтування зазначила, що ризики, які існували на час обрання даного запобіжного заходу, а саме передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України не змінилися і відсутні підстави для обрання іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Обвинувачений поклався на розсуд суду щодо клопотання прокурора. Зазначив, що дійсно раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, звідки звільнився 28.02.2022.

Захисник заперечував щодо клопотання прокурора, вважає, що обвинуваченому можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судовий розгляд триває, термін дії попередньої ухвали закінчується 01.01.2023, підстав для зміни обраного раніше обвинуваченому запобіжного заходу на даний час немає, оскільки він обирався з урахування певних ризиків, зокрема, можливості переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 п. 3 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На думку суду наявність у обвинуваченого місця проживання, соціальних зв`язків, неможливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які самі по собі можуть мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на переховування від суду, завадити вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 , який раніше судимий, не працює, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з врахування його особи, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, він може переховуватися від суду, вчинити інший злочин. З огляду на наведене, враховуючи також обставини справи, тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, суд дійшов до переконання про доведеність чинників, які передбачені ч.1 ст. 194 КПК України і є достатніми для прийняття рішення про подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підстав для зміни виду запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 лютого 2023року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7