Справа № 496/2094/19
Провадження № 1-кп/496/75/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000173 від 14.03.2019 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Дачне Одеського (Біляївського) району, Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Дачне, Одеського (Біляївського) району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, нe працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого тa проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 13.03.2019 року близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходячись в лісопосадці на 1498 км. залізничного перегону «Дачне-Усатове» (землі Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області) маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступивши в злочину змову, де обрали предметом свого злочинного посягання кабель МКПАБ 7x4x1,05+5x2x0,7+1x0,7, вартістю 936 гривень 11 копійок за 1 метр, що проходив під землею вздовж лісопосадки та знаходився у власності Роздільнянської дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переконавшись, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою заздалегідь приготовленої штикової лопати по черзі розкопали ґрунт в місці проходження кабелю та за допомогою зазначеної штикової лопати перерізали кабель МКПАБ 7x4x1,05+5x2x0,7+1x0,7 на два однакові фрагменти довжиною по 1,1 м., де підняли їх з розкопаного гранту та намагались з місця вчинення кримінального зникнути, але не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як на місці були застигнуті працівниками Роздільнянської дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», чим своїми злочинними діями причинили Роздільнянській дистанції сигналізації та зв`язку матеріальних збитків на суму 2059 гривень 44 копійки.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185КК України визнали повністю та пояснили, що злочин скоєне ними при обставинах встановлених в судовому засіданні.

Представник потерпілої сторони до судового засідання не з`явився, але надав заяву відповідно до якої, просить судове засідання проводити за його відсутності.

Прокурор та обвинувачені в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає недоцільним дослідження усіх доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинувачених в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, доказами які підтверджують підстави визнання обвинуваченими своєї провини та дослідженням характеризуючих матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення їх у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а тому визнання обвинуваченими винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням викладених обставин суд вирішив за недоцільне дослідження інших доказів у кримінальному провадженні.

Суд вважає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у скоєнні інкримінованому їм злочині і їх дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та ступінь участі у вчиненні злочину, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , передбачена ст. 66 КК України є активне сприйняття розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

Крім того, суд враховує те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, згідно характеристики з місця проживання скарг та заяв від жителів щодо нього не надходило.

Згідно висновку органу пробації, інформація, що характеризує особистість гр. ОСОБА_4 , спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можлива та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покорення у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від вдовування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків (відповідно до ст. 76 КК України).

Таким чином, суд вважає за необхідне з метою забезпечення ефективного виховного впливу на ОСОБА_4 , його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а також враховуючи те, що відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України (не більше двох третин) щодо призначення покарання за вчинення замаху на злочин із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що є на думку суду необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , передбачена ст. 66 КК України є активне сприйняття розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

Крім того, суд враховує те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, згідно характеристики з місця проживання скарг та заяв від жителів щодо нього не надходило.

Згідно висновку органу пробації, інформація, що характеризує особистість гр. ОСОБА_5 , спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можлива та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покорення у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від вдовування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків (відповідно до ст. 76 КК України).

Таким чином, суд вважає за необхідне з метою забезпечення ефективного виховного впливу на ОСОБА_6 , його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а також враховуючи те, що відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України (не більше двох третин) щодо призначення покарання за вчинення замаху на злочин із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що є на думку суду необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Від представника потерпілого цивільного позивача АТ «Українська залізниця» надійшов цивільний позов, в якому представник товариства просить стягнути на їх користь матеріальну шкоду у розмірі 9 592,23 грн., що була заподіяна АТ «Українська залізниця» внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ознайомившись із цивільним позовом та відзивом на нього, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із п. 10 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

У ст. 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судом при вирішенні питання, щодо позовної заяви потерпілої до уваги беруться положення ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

На підтвердження завданої шкоди потерпілим надано: акт технічного пошкодження об`єкта, висновок за матеріалами перевірки факту пошкодження об`єкта залізничного транспорту та акт оцінки збитків, які завдано виробничому підрозділу служби сигналізації та зв`язку "Роздільнянська дистанція сигналізації та зв?язку регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця". Ознайомившись із наданими документами, суд прийшов до висновку про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди у розмірі 7 120,90 грн.

В частині стягнення 2 471,33 грн., слід відмовити з огляду на те, що ця сума складає оцінку майна, що було пошкоджено фактично, а кошти, що було витрачено на відновлення, вже було зараховано до суми розмірі 7 120,90 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 12, 50, 66, 67, 68, 70, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» матеріальну шкоду завдану внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 7 120,90 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.03.2019 року (справа № 496/935/19 провадження № 1-кс/496/661/19).

Речові докази: кусачки чорного кольору з ручками червоного кольору, фомку, ножівку з дерев`яною ручкою, фрагмент ножівки, дві сокири з дерев`яними ручками, штикову та совкову лопати, 2 фрагменти кабелю МКПАБ 7х4х1,05+5х2х0,7+1х0,7 один довжиною 1,5 м, другий довжиною 0,8 м з металевою муфтою повернути за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1