Справа№751/8938/21
Провадження №1-кп/751/43/22
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові обвинувальний акт №0002852 від 16.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців не має, із повною вищою освітою, працює фельдшером швидкої допомоги у КНП «ОЦМД та МК», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021, близько «17» год. «15» хв. автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , рухався у м. Чернігові по вулиці Гагаріна, зі сторони вулиці Дніпровська в напрямку вулиці Федора Уманця.

Рухаючись у вказаному напрямку, в районі нерегульованого перехрестя вул. Гагаріна-Федора Уманця, водій ОСОБА_4 , проявив неуважність будучи засліпленим променями сонця, неправильно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху вліво не переконався, що це буде безпечним, і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху та під час виконання лівого повороту на вул. Федора Уманця, здійснив зіткнення з моторолером марки «ALPHA ZS-50 F» рама НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному з ним напрямку по головній дорозі, прямо через вищевказане перехрестя.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: скальповано-рваної рани правого колінного суглобу з пошкодженням медіального меніску правого колінного суглобу на рівні заднього рогу, рваної рани 1го пальця лівої ступні, саден правого ліктьового та лівого колінного суглобів які згідно висновку судово-медичної експертизи № 501 від 03.11.2021, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.3 (б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), п. 16.13 (перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч), п. 19.3 (у разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а у разі засліплення - увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смуги руху, зупинитися. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями), що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, визнав, як достовірні, всі докази по справі, погодившись на скорочений порядок судового провадження, тобто, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів справи, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ст. 349 КПК України, йому зрозумілі.

При цьому пояснив, що час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення у обвинувальному акті зазначені вірно, у скоєному щиро розкаюється та просив призначити йому покарання нижче від нижчої межі, при цьому не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу винного.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, обставини, при яких було скоєно злочин, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 93, 98), щиро кається з приводу вчиненого, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 95, 96), офіційно працевлаштований (а.с. 104, 105). З урахуванням вище перелічених обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, що повною мірою відповідатиме скоєному.

Згідно ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті обвинувачення, суд не вбачає з огляду на конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Представником потерпілого заявлено цивільний позов, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди та понесені витрати на правову допомогу (а.с. 41-45).

Заявлений цивільний позов обґрунтований тим, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що потерпілому до цього часу болісно і тяжко згадувати про все, що сталося. Саме згадування про день, коли сталася ДТП вже призводить до хвилювання та не дає потерпілому можливості повернутися до нормального ритму життя. В момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілий переніс значний фізичний біль та емоційний стрес, який супроводжувався страхом за своє життя та здоров`я, він потребує в униканні аналогічних обставин, у нього постійна тривога з приводу майбутнього. У зв`язку з отриманими в результаті ДТП тілесними ушкодженнями потерпілий тривалий час перебував на лікуванні, постійно відчував фізичні страждання та моральні переживання та по теперішній час стан здоров`я не відновився. З часу, коли сталася ДТП, і по теперішній час потерпілий не має можливості відремонтувати пошкоджений моторолер, який є фактично знищеним і використовувати його в належному стані, що призвело до значних незручностей у життєвих відносинах. Розмір завданої шкоди потерпілий оцінює в 75000 грн.

Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Моральна шкода, як правило, супроводжує будь-яке порушення цивільного права чи охоронюваного законом інтересу. Тому інколи визнається, що факт заподіяння моральної шкоди не вимагає окремого доказування.

Предметом доказування, крім наявності самого факту завдання моральної шкоди, є її глибина, від якої залежить розмір та форма відшкодування.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Зважаючи на це будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Виходячи з наведеного, суд, приходить до висновку, що заявлений потерпілим цивільний позов слід задовольнити частково в розмірі моральної шкоди, якої зазнав ОСОБА_7 внаслідок протиправних дій щодо нього, суд враховує фактичні обставини даної справи, виходить із засад розумності та справедливості і визначає належну до стягнення суму моральної шкоди 15000 гривень.

З досліджених в судовому засіданні доказів: договору про надання правової допомоги №б/н від 01 листопада 2021 року (а.с. 52), розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги від 01.11.2021 року (а.с. 53), рекомендаціями щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затвердженого рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.04.2021 №99 (а.с. 54) та квитанції №1913085 від 01.11.2021 року (а.с. 55), які судом визнаються належними та допустимими, встановлено факт понесення потерпілим витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 2574 грн. 30 коп., пов`язані з проведенням судової експертизи (а.с. 92), підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт з автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1 , та моторолера марки «Alpha ZS-50F», рама НОМЕР_2 .

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривень30 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу, а всього 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В решті вимог відмовити.

Скасувати арешт в частині заборони відчуження, розпорядження та користування з автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1 , та моторолера марки «Alpha ZS-50F», рама НОМЕР_2 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова по справі № 750/10373/21, провадження № 1-кс/750/2988/21, від 23 вересня 2021 року.

Речові докази: автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1 , та моторолер марки «Alpha ZS-50F», рама НОМЕР_2 повернути власникам.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1