Провадження № 1-кс/761/8208/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 22.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0007219, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

установив:

07.04.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва звернулася зі скаргою (вхід. № 30388) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 22.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0007219, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, заявники зазначають, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена на підставі не повного, всебічного і об`єктивного проведення досудового розслідування, не обґрунтована та не вмотивована та підлягає скасуванню, оскільки не проведено достатніх слідчих дій для прийняття відповідного рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Уповноважений слідчий Шевченківського УП ГУНП у місті Києві та заявник ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. однак слідчий ОСОБА_5 надіслала заяву про розгляд скарги без її участі, в якій просила відмовити у задоволенні скарги. Крім того надіслала матеріали кримінального провадження № 0007219 від 14.11.2020.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідча суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого за наявності матеріалів, які є в розпорядженні суду.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, Шевченківським УП ГУНП у місті Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0007219 від 14.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Із постанови старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 22.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0007219, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановила фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Наведені слідчим доводи не можуть вважатися достатніми для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, оскільки слідчий не спростовує доводи заявника стосовно вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим не зазначено належні мотиви ухвалення постанови та її обґрунтування, не вказано зміст обставин, які встановлені слідчим і підтверджені доказами та є підставою для прийняття такої постанови.

Також, з постанови слідчого не вбачається, що органом досудового розслідування проведено достатню кількість слідчих (розшукових) дій для повного та об`єктивного досудового розслідування.

Отже, слідчий суддя вважає наявні у кримінальному провадженні дані недостатні для висновку про закриття кримінального провадження, оскільки той обсяг інформації, яка наявна у слідчого явно не дає змоги стверджувати ні про наявність, ані про відсутність складу кримінальних правопорушень у діях вказаних осіб.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Слідчий суддя вважає, що постанова старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 22.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0007219, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, є формальною та не відповідає критеріям, визначеним у ст. ст. 2, 9, 110 КПК України, оскільки винесена фактично без проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись частиною 2 статті 376, статтями 2, 7, 110, 284, 303, 305-307, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 22.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0007219, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 від 22.03.2023 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007219 від 14.11.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1