Єдиний унікальний номер: 379/69/23
Провадження № 1-кп/379/17/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003118 від 29.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лука Таращанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню доньку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

установив:

ОСОБА_4 28 листопада 2022 року в період часу з 09:00 до 10:00 години, перебуваючи на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у веранді житлового будинку виявив дитячий велосипед марки «VICTUS», та достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 N64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року N 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", у нього виник умисел на таємне заволодіння даним велосипедом.

Відразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, в умовах воєнного стану викрав дитячий велосипед марки «VICTUS», та покинув місце проживання ОСОБА_7 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 1475.00 грн.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні 11.01.2023 року між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з вимогами ст. ст.468,469,472 КПК України.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_7 від 11.01.2023р., останній підтверджує згоду на укладення в зазначеному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , якою передбачено призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням на підставі ст. 75 КК УКраїни від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі , відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України , в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник не заперечував проти затвердження угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог п. 1 ч. 4ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, обтяжуючі обставини відсутні,особу обвинуваченого , який раніше несудимий, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 11.01.2023р. про визнання винуватості, та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання із звільненням обвинуваченого від подальшого відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 124, 349, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.01.2023 року, укладену у кримінальному провадженні № 0003118 між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: велосипед марки «VICTUS», залишити власнику ОСОБА_7 ..

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати за проведення судової експертизи , у розмірі 566,34грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Головуючий:ОСОБА_1