Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3578/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора: ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 , стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Право-Жовтня Яготинського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, перебуває на посаді завідуючого господарством ТОВ «Інженер сервіс, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого (зі слів),

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000067 від 30.03.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 190 ч. 4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, звернувся до районного суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України, з визначенням застави в розмірі 5 млн.грн.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000067 від 30.03.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2023 о 11-00 в приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5, прибув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який представився як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомили приватному нотаріусу ОСОБА_8 про намір оформити рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс», директором якого є ОСОБА_10 , шляхом внесення нерухомого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час оформлення вказаного рішення ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном, надав приватному нотаріусу ОСОБА_8 , документ, який підтверджує особу, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія № НОМЕР_1 з явними ознаками підробки. Після оформлення нотаріусом відповідних документів, ОСОБА_6 , достовірно розуміючи, що з метою заволодіння чужим майном, використовує заздалегідь підроблений невстановленим слідством особою паспорт на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , підписав відповідні документи та в подальшому разом з ОСОБА_10 покинули приміщення нотаріальної контори. В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , 30.03.2023 о 17-30 знов прийшли до приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 розташованого за адресою: м. Київ, вул. Княжий затон, 2/30, приміщення 640, з метою оформлення акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс», директором якого є ОСОБА_10 . Під час оформлення акту приймання-передачі нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1003 кв.м., яке на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном, знов, представившись ОСОБА_9 , надав приватному нотаріусу ОСОБА_8 , документ, який підтверджує особу, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія № НОМЕР_1 з явними ознаками підробки, для підпису акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс». Після оформлення нотаріусом відповідних документів, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , достовірно розуміючи, що з метою заволодіння чужим майном, використовують заздалегідь підроблений невстановленим слідством особою паспорт на ім`я ОСОБА_9 , підписали акт приймання-передачі нерухомого майна на нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1003 кв.м., вартістю 5 млн грн, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , засвідчивши своїми підписами згоду сторін. Однак, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, бо хоча виконали усі дії, які вважали за необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогли розпорядитися вказаним майном, оскільки нотаріусом ОСОБА_8 були виявлені ознаки підробки паспорта громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія № НОМЕР_1 , про що останній повідомив правоохоронні органи. В подальшому, 30.03.2023 за адресою: вул. Княжий затон, 2/30 в приміщенні 640 де розташована нотаріальна контора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 працівниками поліції, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_11 та ОСОБА_10 30 березня 2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затримано: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що він підозрюється у вчиненні закінченого замаху на шахрайство, а саме, на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України. 31 березня 2023 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України. Повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: рапортом про вчинене правопорушення від 30.03.2023; протоколом прийняття заяви про вчинений злочин; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події від 30.03.2023; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України; копія акту приймання-передачі нерухомого майна. Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені у п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Запобігти даним ризикам, з урахуванням тяжкості вчинено злочину та особи ОСОБА_6 може лише обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами, просить застосувати саме цей запобіжний захід, оскільки у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить запобігання встановленим ризикам та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Розмір застави обгрунтовує вартістю квартири, якою підозрювані мали намір заволодіти злочинним шляхом.

Захисники в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою, ризики не доведені, а розмір застави, який просить визначити прокурор, є непомірним для їх підзахисного, подавши відповідні письмові заперечення. Додали, що в разі, якщо суд дійде висновку про обрання запобіжного заходу, то просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, оскільки ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та має стійкі соціальні зв`язки. В письмових запереченнях посилаються на те, що ОСОБА_6 не намагається переховуватися, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального провадження, та як особисто зацікавлений в тому. ОСОБА_6 одружений, у нього наявне місце проживання, має дитину. ОСОБА_6 є військовозобов`язаним (перебуває на обліку), тому в період військово стану, виїхати за кордон у нього не має можливості. Щодо можливості знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, то факт існування «підробного» паспорту не встановлено, до матеріалів долучено тільки ксерокопію паспорта на ім`я ОСОБА_13 , яку надано нотаріусом. Намагання впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у ОСОБА_6 відсутнє. Крім того, у ОСОБА_6 має бездоганну репутацію, працює у ТОВ «Інженер Сервіс», майновий стан не дозволяє йому переховуватися відносно нього відсутні повідомлення про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисників, винним себе визнав частково, щиро каявся, додавши, що він не буде переховуватись від слідства буде з`являтись на виклики до слідчого та суду. Пояснив, що 2 незнайомих чоловіка запропонували йому підзаробити 200-300 дол.США, він розумів, що паспорт підроблений, але побоявся сказати про це нотаріусу, оскільки вони йому погрожували. Додав, що про всі обставини вчинення злочину він повідомив працівникам поліції. Додав, що з 2021 р. проживає у м.Вишневому Київської області в цивільному шлюбі, має у власності автомобіль марки «Шевроле» 2007 року випуску.

Встановлено, що 30.03.2023 р. слідчим відділом УП ГУ НП у м. Києві розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України (№ з Єдиного реєстру досудових розслідувань - № 0000067 від 30.03.2023 р.), за фактом планування невстановленими особами здійснення заволодіння нерухомим майном шахрайським шляхом.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою у м.Києві.

Згідно протоколу від 30.03.2023 р. за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

31.03.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, його дії кваліфіковані за ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України, як закінчений замах на шахрайство, а саме на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Щодо обгрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного в клопотанні злочину слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої підозри, за своєю суттю зводяться до оцінки наявних у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх належності, допустимості і достатності для висновку про остаточну винуватість підозрюваного, що виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 31.03.2023 р., вчинив зазначене кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_6 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

В зв`язку з цим суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту про необгрунтованість підозри.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, але в зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, за зареєстрованим місцем проживання не проживає, документів про офіційне працевлаштування слідчому судді не надано.

Підозрюваному ОСОБА_6 інкримінується вчинення через ст.15 ч.2 КК України кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років.

Із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Бессієв проти Молдови», в яких зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Отже, слідчий суддя вважає, що, не маючи стійких соціальних зв`язків, є достатня вирогідність того, що під важкістю відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, а отже наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Ризик вчинення знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчий суддя вважає доведеним прокурором, оскільки на теперішній час стороною обвинувачення ще встановлюється місце знаходження документів, пов`язаних із вчиненням перереєстрації об`єкту злочину - приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема і підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_14 , яким користувався ОСОБА_6 .

Ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя також вважає актуальним, оскільки на даному етапі досудового розслідування ще не встановлено та не допитано виключне коло свідків, покази яких мають суттєве значення для досудового розслідування. Крім того, свідками по даному провадженню є приватні нотаріусі ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , а ОСОБА_15 повідомив про факт вчиненого злочину. При цьому ОСОБА_6 достовірно відомо про місце роботи вказаних нотаріусів. Отже, є достатня вирогідність того, що ОСОБА_6 , з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань.

Обгрунтованість вказаного ризику відповідає позиції Європейського суду з захисту прав людини, який у справі «Летельє проти Франції» звертає увагу на актуальність реальної загрози чинення тиску на свідків на початкових стадіях досудового розслідування.

Таким чином, в судовому засіданні достоменно підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав прокурор у клопотанні.

Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає, до обставин, яка виправдовує тримання особи під вартою, належить введений в країні до 20.05.2023 р. воєнний стан в зв`язку із військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

В зв`язку з наведеним, клопотання прокурора в частині обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є обгрунтованим, прокурором в судовому засідано доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ЦПК України, та наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного даного запобіжного заходу.

Щодо розміру застави.

Згідно ст.183 ч.3 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до ст.182 ч.5 п.3 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час розгляду клопотання дорівнюється від 214 720,0 грн. до 805 200,0 грн.

З врахуванням встановлених при розгляді обставин, зокрема і наслідків злочину, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування застави в розмірі, зазначеному прокурором у клопотанні (5 млн.грн.), оскільки не встановлено виключних випадків, які б давали підстави стверджувати, що застава, у визначеному законом розмірі, не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Враховуючи особливу тяжкість злочину, його суспільну небезпечність та наслідки, особу підозрюваного та його майновий стан, обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536 800,00 грн. (300 х 2 684,0 грн.). Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м.Києва. При внесенні застави на підозрюваного будуть покладені обов`язки, передбачені ст.183 ч.3 КПК України.

Даний розмір застави слідчий суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Щодо відрахування строку дії ухвали.

Підозрюваний затриманий в порядку ст.208 КПК України фактично та згідно протоколу - 30.03.2023 р., а відтак строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відраховувати з 30.03.2023 р. строком на 60 днів, тобто по 28.05.2023 р. включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 219, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 , про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 (шістдесят) днів, відраховуючи з часу затримання (30.03.2023 р.), тобто по 28 травня 2023 року включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536 800,00 грн. (п`ятсот тридцять шість вісімдесят гривень 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м.Києва на такі реквізити: код отримувача - 26268059, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, код отримувача (МФО) - 820172, рахунок отримувача - UA1012089, при внесенні якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі звільнення, при внесенні застави, на підставі ч 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком на 2 (два) місяці такі обов`язки:

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання або місце роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_12 ;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд із України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Подільського районного суду м.Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захисникам - для відома.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - по 28 травня 2023 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1