Провадження №: 1-кс/755/1889/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2022 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0015051 від 31.10.2016 року,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належали майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , по Ѕ частині кожному.

В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ця квартира 28.09.2016 року була зареєстрована на праві власності за ТОВ «Колос-Інвест», ОСОБА_4 звернулась до Дніпровського. Управління поліції в м. Києві з заявою повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Про що було внесено відомості до ЄРДР за №0015051 від 31.10.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2016 року, було накладено арешт на зазначену квартиру шляхом заборони відчуження майна.

У 2019 році ОСОБА_4 звернулась з цивільним позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, визнання права власності на квартиру та вселення.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва позов було задоволено повністю, визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 від 09 вересня 2016 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест плюс» та ТОВ «Колос-Інвест», скасовано рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер% 31347613 від 12.09.2016 року про державну реєстрацію права власності ТОВ «Колос-Інвест» на квартиру АДРЕСА_3 .

Оскільки на підставі рішення суду договір купівлі-продажу квартири визнано недійсним та реєстрацію прав власності на зазначену квартиру скасовано. Відпала потреба в подальшому арешті майна. Також арешт майна позбавляє можливості співвласників квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 реалізовувати їх право власності на квартиру та зареєструвати це право на належні їм частини зазначеної квартири за кожним з них.

У судове засідання адвокат не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за їх відсутності клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши клопотання про скасування арешту, клопотання на підставі якого було накладено арешт, дійшов наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки представники органу досудового розслідування не з`явились в судове засідання та не висловили власну позицію щодо необхідності у забезпеченні арешту вказаного майна, не надали доказів на підтвердження існування ризиків у разі скасування заходу забезпечення у кримінальному провадженні №0015051, а відтак клопотання підлягає задоволенню, збереження арешту вказаного майна в подальшому буде порушувати права фізичної особи.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0015051 від 31.10.2016 року - задовольнити.

Скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015051 від 31.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: