Справа № 298/145/22
Номер провадження 1-кп/298/44/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000012 від 26 січня 2022 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сіль Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, вдови, судимої - 5 грудня 2022 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_2 , у період часу із 1 грудня 2020 року по 25 січня 2022 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, по місцю свого проживання за вище вказаною адресою та на вулиці, поряд із своїм будинком, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняла психологічне насильство над своїм співмешканцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до його психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілого.

Зокрема, 1 грудня 2020 року приблизно 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявились у висловлюванні в його сторону образами, нецензурними словами та погрозами фізичною розправою.

Крім цього, 5 вересня 2021 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на вулиці біля свого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в черговий раз вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у тому, що ОСОБА_3 словесно ображала свого співмешканця нецензурними словами та погрожувала фізичною розправою, тим самим вчинила відносно останнього дії психологічного насильства.

Також, 25 січня 2022 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись по вищевказаному місцю проживання, в чергове вчинила відносно свого співмешканця дії психологічного насильства, що проявилось у тому, що ОСОБА_3 словесно висловлювалась в сторону співмешканця ОСОБА_5 нецензурними словами, чим заподіяла шкоду його психологічному здоров`ю, про що останній подав до поліції відповідну заяву.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_3 заподіяла своєму співмешканцю ОСОБА_5 ряд систематичних психологічних страждань, що завдали шкоди його психічному здоров`ю.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість в інкримінованому їй правопорушенні визнала повністю, підтвердила обставини, встановлені органом досудового розслідування, та пояснила, що дійсно систематично вчиняла домашнє насильство відносно свого співмешканця ОСОБА_5 , кожного разу перебувала в стані алкогольного сп"яніння, в ході сварок та конфліктів ображала останнього нецензурними словами та погрожувала йому фізичною розправою, ОСОБА_5 неодноразово викликав поліцію. Показала, що проживала з ОСОБА_5 тривалий час - близько п"яти років сім"єю в її будинку за адресою АДРЕСА_2 , разом вели господарство, він був її співмешканцем. Зазначила, що щиро кається у вчиненому, їй соромно за те, що вчиняла, запевнила, що більше не робитиме так.

Потерпілий ОСОБА_5 на судовий розгляд не з"явився, неодноразово повідомлявся про судові засідання в даному кримінальному провадженні, правом на участь в яких не скористався, відповідно до ст.325 КПК України суд постановив проводити судовий розгляд кримінального провадження без потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачена та прокурор не оспорюють обставини справи, суд, встановивши правильне розуміння обвинуваченою та прокурором змісту цих обставин, відсутність будь-яких сумнівів у добровільності їхніх позицій, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, зокрема, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, приходить висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні домашнього насильства, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття.

На переконання суду, визнання вини та щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 полягає в суб`єктивному ставленні останньої до вчиненого, зокрема, в тому, що вона визнала факт вчинення кримінального правопорушення та негативні наслідки такого, висловила сором, визнала свою провину у вчиненому повністю, усвідомила протиправність своєї поведінки, засудила таку поведінку, щиро вибачилася за скоєне. Остання органу досудового розслідування та суду повідомила про відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, під час судового розгляду провадження дала послідовні визнавальні показання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, зокрема її вік, те, що остання є вдовою, має судимість за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, непрацевлаштована, однак працездатна, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у розмірі, визначеному санкцією ст. 126-1 КК України.

Суд приходить до висновку, що покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік буде відповідати меті, визначеній у ст.50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Водночас, враховуючи те, що обвинувачена у вчиненому щиро розкаялася, надавала суду послідовні показання, якими викривала свої дії, з урахуванням обставин, що характеризують особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжує покарання обвинуваченої, суд відповідно до ч.1 ст.75 КК України приходить висновку, що призначення їй в даному випадку реального покарання не буде відповідати характеру вчиненого нею злочину, обставинам вчинення такого, який не потягнув за собою тяжких наслідків. За таких обставин досягнення цілей покарання - виправлення та перевиховання, попередження вчинення нових злочинів, можливе без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Врахувавши означені вище обставини, суд прийшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах, передбачених санкцією ст. 126-1 КК України, у виді обмеження волі на строк один рік та відповідно до ч.1 ст.75 КК України, доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що 5 грудня 2022 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області ОСОБА_3 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 6 січня 2023 року.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статі призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі було встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 вересня 2019 року у справі №199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не застосоване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, суд має вмотивовано вирішити питання про призначення остаточного покарання та звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в поряду та в межах, передбачених ст.75 КК України.

Враховуючи ту обставину, що злочин, який розглядається, вчинений ОСОБА_3 в період з 1 грудня 2020 року по 25 січня 2022 року, тобто до постановлення вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 5 грудня 2022 року, відтак остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень в порядку ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 5 грудня 2022 року.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 слід звільнити від призначеного покарання з випробувальним строком на 1 рік і 3 місяці з покладенням обов"язків, передбачених ст.76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, процесуальні витрати відсутні, речових доказів нема.

З огляду на особу обвинуваченої, обставини вчинення нею кримінального правопорушення, визначену їй міру покарання, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 5 грудня 2022 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року і 3 (трьох) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну роботу;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 27 квітня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1