Справа № 463/777/23
Провадження № 1-кс/463/763/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

03 лютого 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання заступника начальника СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000292 від 02.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Заступник начальника СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що у слідчому відділі Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000292 від 02.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 02.02.2023 року близько 10 год. 00 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який продовжено до 19.02.2023 року, проїжджаючи у маршрутному таксі № 138, на вул.Личаківській у м.Львові, таємно, шляхом вільного доступу, із правої кишені куртки ОСОБА_8 , викрав мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 8» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 8000,0 гривень в чохлі зеленого кольору, вартістю 100,0 гривень, із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , вартістю 20,0 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 8120,0 гривень.

02 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останім, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, вчинений під час воєнного стану, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Підозрюваний не має постійного місця роботи, а тому перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім цього, просить визначити останьому, заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Саме такий розмір застави на його думку здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно клопотання заперечив. Додатково зазначив, що прокурором не обґрунтовано ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворий, зазначає, що підозрюваний має проблеми із здоров`ям, останній має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, не має наміру перераховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, а тому, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000292 від 02.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_5 повідомлено 02.02.2023 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.02.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 02.02.2023 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 02.02.2023 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.02.2023 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 02.02.2023 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

В порядку ст.177 КПК України прокурором зазначені ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).

Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, якій повідомлено про підозру.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому, слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

З урахуванням встановлених обставин справи, до визначеного злочину не може бути застосований запропонований прокурором виключний запобіжний захід як тримання під вартою, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з цим вважаю, що запобіжний захід - домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, його стійкі соціальні зв`язки, майновий стан, останній не суджений згідно ст.89 КК України, вид та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність на сьогоднішній день соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, а тому, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст.194 КПК України).

Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

Відповідно, слід покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання заступника начальника СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого (зі слів підозрюваного), офіційно не працюючого, раніше не судженого згідно ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово за місцем фактичного проживання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Строк дії ухвали визначити з 03 лютого 2023 року до 01 квітня 2023 року.

Ухвалу скерувати до Новороздільського відділу поліцейської діяльності № 1 Стрийського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 та прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1