Справа № 753/2070/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/568/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дарницького районного суду м.Києва від 11 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого різальником у ТОВ "ЛОМ-ПРОМ", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_9 витрати на правову допомогу в розмірі 41 500 гривень. Також ухвалено після набрання вироком законної сили заставу, внесену за ОСОБА_11 , повернути заставодавцю.Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 20.08.2019 року приблизно о 12:30 ОСОБА_11 , керуючи технічно несправним автомобілем марки "ИЖ-27175-037" номерний знак НОМЕР_1 , рухався у третій (крайній лівій) смузі проїзної частини вул. Привокзальної в м. Києві, зі сторони вул. Сімферопольської в напрямку вул. Ялтинської, наближаючись до зупинки громадського транспорту «Залізничний вокзал Дарниця», позначеної інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.42.1 «Пункт зупинки трамвая» Правил дорожнього руху України (посадка та висадка пасажирів на якій здійснюється з проїзної частини).

В цей час проїзну частину вул. Привокзальної в невстановленому для руху пішоходів місці з метою здійснення посадки в трамвай, який наближався до зупинки «Залізничний вокзал Дарниця», почали перетинати невстановлені в ході слідства пішоходи, серед яких перебувала ОСОБА_12 , наближаючись справа до смуги руху автомобіля марки "ИЖ-27175-037", номерний знак НОМЕР_1 .

Під час руху водій ОСОБА_11 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт "б", 12.3, та 31.4.2 (а) Правил дорожнього руху України:

- 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; - 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі; - п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; - п. 31.4.1 рульове керування: підпункт «а»: сумарний люфт у рульовому керуванні перевищує граничні значення.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_11 виявились у тому, що він, будучи зобов`язаним перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу, маючи об`єктивну змогу при проведенні контрольного огляду перед виїздом та в процесі технічного обслуговування виявити, що сумарний люфт у рульовому керуванні автомобіля марки "ИЖ-27175-037" номерний знак НОМЕР_2 перевищує 10 градусів та відмовитись від його експлуатації, проявив бездіяльність та 20.08.2019 приблизно о 12:30, керуючи технічно несправним автомобілем, рухаючись у третій (крайній лівій) смузі проїзної частини вул. Привокзальної, будучи обізнаним, що наближається до зупинки трамваю, посадка (висадка) на якій проводиться з проїзної частини, усвідомлюючи що дорожня обстановка на даній ділянці дороги вимагає особливої уваги від водіїв, тому що може змінитися в будь-який момент, у зв`язку з виходом пішоходів на проїзну частину, маючи змогу своєчасно виявити пішохода ОСОБА_12 (яка серед інших пішоходів вийшла із - за передньої частини стоячого невстановленого автобусу марки «Богдан» та почала рухатись в напрямку трамвайних колій, наближаючись справа до його смуги руху), відволікся від керування, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , спричинивши їй тілесні ушкодження, з якими вона була госпіталізована в KMKЛ ШМД, де того дня померла під час стаціонарного лікування.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини та кваліфікацію дій, прокурор посилається на безпідставне застосування вимог ст. 75 КК України. Вказує, що суд не взяв до уваги обставини вчиненого, оскільки кримінальне правопорушення сталося внаслідок грубого порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, яке перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із наслідками, які виразились у смерті потерпілої, а щире каяття обвинуваченого не дає підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки останній не відшкодував потерпілій моральної та матеріальної шкоди, а також перебував в розшуку під час судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, потерпілу та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Як випливає з вироку суд призначив обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобами на три роки.

В апеляційній скарзі прокурор просить призначити ОСОБА_11 покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, вважаючи призначене судом покарання несправедливим внаслідок м`якості.

Доводів того, у зв`язку з чим необхідно призначити ОСОБА_11 покарання, яке за розміром є нижчим ніж визначено судом першої інстанції, апеляційна скарга прокурора не містить.

Також апеляційна скарга прокурора не містить посилань і на істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які можуть слугувати підставами для скасування вироку у частині призначення ОСОБА_11 покарання.

У той же час фактичне твердження апеляційної скарги прокурора про наявність такої підстави для скасування вироку та постановлення свого вироку судом апеляційної інстанції як неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, на матеріалах справи не ґрунтується.

Як випливає із змісту вироку, звільняючи ОСОБА_11 від відбування основного покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував, що вчинене ним кримінальне правопорушення є необережним злочином, обвинувачений є особою молодого віку, одружений , має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, неправомірну поведінку потерпілої, яка перетинала проїжджу частину у невстановленому для руху пішоходів місці.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах обов`язкового контролю за його поведінкою з боку органу пробації.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обставина невідшкодування обвинуваченим потерпілій матеріальної і моральної шкоди за умови наявності страхового полісу ОСАГО та перебування ОСОБА_11 під час дорожньо-транспортної події при виконанні трудових обов`язків з ТОВ «ЛОМ-ПРОМ» свідчить про необхідність призначення йому покарання без застосування вимог ст.75 КК України, є безпідставними.

Також не може спростувати правильності висновку суду і та обставина, що ОСОБА_11 перебував у розшуку на стадії підготовчого судового засідання , оскільки не було встановлено тих обставин, що він злісно ухилявся від суду чи його поведінка не була добропорядною.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли слугувати підставами для безумовного скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду міста Києва від 11 листопада 2022 року щодо ОСОБА_11 без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: