Справа 366/2581/21 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2984/2022 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000430 від 12.05.2021 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: смт. Іванків, Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

12.04.2019 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

звільненого 04.12.2020 року по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку ОСОБА_7 , 11 травня 2021 року, близько 07 години, перебуваючи на території ОНЗ Іванківська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. І.Проскури, 49, з метою незаконного заволодіння чужим майном, повторно, здійснив крадіжку металевої сітки, вартістю 400 гривень, яку завантажив на дві тачки та залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений указав на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що призначаючи йому покарання поза увагою суду залишились дані про його особу, а саме те, що він є інвалідом 3-ї групи. Вважав, що судом не враховано при призначенні покарання всі обставини, які пом`якшували його покарання, зокрема, визнання вини, щире каяття, факт вибачення перед представником потерпілого, відсутність матеріальної шкоди. Наведене у своїй сукупності, на переконання апелянта давало підстави для призначення йому покарання з випробуванням. Просив вирок змінити та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду сторона захисту та представник потерпілого у судове засідання не з`явилися, у зв`язку із чим апеляційний розгляд був проведений у їх відсутність.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції в частині встановлених фактичних обставин вчинення злочину, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні, правильності кваліфікації його дій учасниками судового провадження не оскаржувалися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст.404 КПК України колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим вирок у зазначеній вище частині не перевірявся.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про незаконність вироку в частині призначеного покарання та про можливість його звільнення від відбування покарання із випробуванням, то вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Аналіз положень частини першої ст. 75 КК України дає підстави стверджувати те, що умовами звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням є:

призначення покарання певного виду та розміру в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років,

переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, до якого суд може дійти, врахувавши дані про тяжкість злочину, особу винного та інших обставинах справи, які можуть вплинути на прийняття зазначеного рішення. На думку колегії суддів до інших обставин врахування яких передбачається при вирішенні питання про застосування положень ст. 75 КК України необхідно відносити: обставини вчинення злочину, відношення обвинуваченого до злочину та його наслідків, дії обвинуваченого, спрямовані на усунення негативних наслідків злочину, процесуальна та етична поведінка обвинуваченого у ході досудового розслідування та судового провадження, правова позиція потерпілих щодо покарання та можливості звільнення обвинуваченого від його відбування.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження не прийшов до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання.

Вказаний висновок місцевого суду ґрунтувався на підставі досліджених даних про особу ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, схильний до зловживання спиртними напоями, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, перебуває на загальному військовому обліку в Іванківському ОРВК, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не перебуває, має 3 групу інвалідності (загальне захворювання) з 01.12.2021 року. Крім цього, призначаючи ОСОБА_7 покарання, судом врахована позиція потерпілого та досудова доповідь щодо особи обвинуваченого, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його способу життя, історії правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважав, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції щодо неможливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства погоджується у повній мірі.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неврахування судом першої інстанції сукупності обставин, які пом`якшували його покарання не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Так, із вироку вбачається те, що всі обставини, на які посилався обвинувачений у поданій апеляційній скарзі, у тому числі і щодо інвалідності обвинуваченого, враховані судом при призначенні покарання. Щире каяття, судом було визнане обставиною, яка відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшувала покарання ОСОБА_7 .

Обставини вчинення злочину, а також дані про особу ОСОБА_7 приводять колегію суддів до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, що указує на відсутність підстав для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

Доводи апеляційної скарги про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання із випробуванням є не обґрунтованими із наведених вище підстав.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі строком на один рік є належним чином мотивованими і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів за результатами апеляційного розгляду приходить до переконання про те, що призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування до цього покарання положень ст. 75 КК України колегія суддів не знаходить.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни вироку Іванківського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим вирок слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________________ ________________________ _________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4