справа № 462/1406/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000090 від 23.01.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загіря, Самбірського району, Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, без реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 12.01.2023 року близько 19.10 год., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Широка, 64, виявив втрачену власником ОСОБА_7 платіжну карту АТ «Універсал Банк» «Monobank» № НОМЕР_1 , яка є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 36 Закону України «Про платіжні послуги», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та умисно привласнив її з метою подальшого незаконного використання, чим вчинив привласнення офіційного документа.

Окрім того, ОСОБА_4 12.01.2023 року в період часу з 19:13:10 до 19:13:18, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТВК «Львівхолод» за адресою: м. Львів, вул. Широка, 64, діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, та Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 7 листопада 2022 року, затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року за № 2738-IX, здійснив шляхом безконтактної дії «Pay Pal» із використанням попередньо привласненої платіжної картки № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_7 , двома трансакціями платежі за продовольчі товари на загальну суму 691,90 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_7 , ОСОБА_4 12.01.2023 року в період часу з 19:19:22 до 19:21:37, перебуваючи у приміщенні магазину «BEER SET» за адресою: м. Львів, вул. Широка, 64, шляхом безконтактної дії «Pay Pal» із використанням попередньо привласненої платіжної картки № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_7 , здійснив трьома трансакціями платежі за продовольчі товари на загальну суму 475,90 грн. Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, ОСОБА_4 12.01.2023 року в період часу з 19:24:25 до 19:26:45, перебуваючи у приміщенні магазину «Чарка до Свята» ТОВ «ОВАЦІЯ» за адресою: м. Львів, вул. Низинна, 4, шляхом безконтактної дії «Pay Pal» із використанням попередньо привласненої платіжної картки № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_7 , здійснив двома трансакціями платежі за продовольчі товари на загальну суму 471,60 грн. Всього ОСОБА_4 таємно викрав грошових коштів ОСОБА_7 на загальну суму 1639,40 грн.Своїми діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, повністю відповідають обставинам вичинених ним діянь. У вчиненому щиро розкаюється, відшкодував потерпілій заподіяні збитки, а тому просив його суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні просила призначити обвинуваченому остаточне покарання із врахуванням ст. 69 КК України у виді 60 годин громадських робіт.

Потерпіла у судовому засіданні підтвердила відшкодування їй обвинуваченим заподіяної шкоди, просила його суворо не карати.

Законний представник обвинуваченого просила його суворо не карати із врахуванням молодого віку.

Представник служби у справах дітей та уповноваженого підрозділу органів Національної поліції у підготовче судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись судом про розгляд справи, що не перешкоджає розгляду справи згідно із вимогами ст.ст. 332, 484, ч. 2 ст. 488 КПК України.

Учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи, цивільний позов у справі заявлено не було, а тому докази, які їх стверджують, в судовому засіданні не досліджувались, а суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився показаннями обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні винуватість обвинуваченого у привласненні офіційного документа доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України. Також доведеною є винуватість обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, а його дії кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне із яких, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до проступків, інше - до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває, неодружений.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім. Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України - судом не виявлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покаранні неповнолітньому, суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК України, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості неповнолітнього (ст. 103 КК України).

Кримінально -карані діяння, передбачені ч. 1 ст. 357 КК України, караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років. Із врахуванням того, що ОСОБА_4 є неповнолітнім та в силу ч. 3 ст. 61 КК України таке покарання, як обмеження волі до нього не може бути застосоване, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Водночас за вчинення діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, настає відповідальність у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, однак враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, з урахуванням обставин події, особи обвинуваченого, його віку, визнання ним своєї вини, щирого каяття, добровільного відшкодування завданого збитку, умов життя та виховання, впливу дорослих, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати стосовно обвинуваченого ст. 69 КК України та призначити йому більш м"який вид покарання, який не зазначено в санкції статті Особливої частини КК України, у виді громадських робіт.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Згідно із п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7 при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Із врахуванням наведеного, того, що ОСОБА_4 вчинив кілька кримінальних правопорушень, то остаточне покарання йому слід призначити згідно із ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. У межах даного кримінального провадження витрати на залучення експерта та інші майнові стягнення відсутні. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75-78, 104-103, 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн;

за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ст. 69 КК України - у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: куртку «Cropp» - повернути обвинуваченому, компакт-диски із записом з камер відеоспостережень залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом 30 днів з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1