Справа № 497/2392/22 Провадження № 1-кп/497/34/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарі - ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , доставленого в судове засідання під вартою,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м.Болграді, клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`якіший та прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000302 від 26.09.2022 року за ч.2 ст.111 КК України відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, громадянина України, працюючого фельдшером в Комунальному некомерційному підприємстві «Одеській обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Болградського районного суду знаходиться кримінальне провадження №0000302 від 26.09.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.111 КК України. Справа на стадії підготовчого провадження.

Так, 16.01.2023 року від захисника - адвоката ОСОБА_8 електронною поштою надійшло клопотання про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`якіший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, або застави в сумі 100 000 грн., яку заставодавець зобов`язаний внести протягом п`яти днів, з дати, наступної за датою звільнення з СІЗО. Клопотання обґрунтовує тим, що досудове розслідування справи завершене та всі, на думку слідства, достатні докази зібрані, всі свідки допитані. Взагалі відсутня обґрунтована підозра. Також зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України: сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою, ризик переховування на його думку, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання, ОСОБА_7 офіційно працевлаштований в м.Болград, має дружину, малолітню дитину, мати похилого віку, тобто центр життєвих інтересів знаходиться саме в Україні, в м.Болград Одеської області; ризику впливу на свідків також не має, в цій справі взагалі відсутні свідки, окрім того агента СБУ або військової контррозвідки, з яким міг мати спілкування його клієнт; ризику продовжити кримінальне правопорушення також не має, він нічим не доведений та є звичайним припущенням прокурора; ОСОБА_7 ніколи раніше не був судимий і злочинів не скоював; у нього дуже міцні соціальні зв`язки, тому на думку захисту ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України взагалі відсутні. Окрім цього просить врахувати епідеміологічну ситуацію, карантин на території України та воєнний стан і відсутність бомбосховищ в Одеському СІЗО.

17.01.2023 року прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 надала до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 111 КК України (державній зраді). До обвинуваченого ОСОБА_7 під час підготовчого засідання вже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.01.2023 року включно, без визначення застави, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі. Ризики обумовлені тим, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, але головним ризиком на думку сторони обвинувачення є те, що ОСОБА_7 може продовжувати кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, адже його діяльність носила системний характер, була усвідомленою та мала найвищий ступень суспільної небезпеки. На підставі вищезазначеного прокурор, вважає за доцільним обрати саме цій запобіжний захід, який забезпечить виконання обвинуваченим його обов`язків.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала подане нею клопотання про обрання запобіжного заходу, зазначила, що під час підготовчого провадження в суді запобіжний захід необхідно обирати, законом не передбачено продовження дії вже обраного під час підготовчого судового засідання, тому вона просить саме обрати запобіжний захід, його не обрання на даний час, може привести до звільнення обвинуваченого з-під варти. Щодо клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на більш м`якіший вона заперечує та вважає його не обґрунтованим та не підлягаючим задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні з клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не погодилися, вважали його занадто суровим. Підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 та просили його задовольнити з підстав зазначених в ньому, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 бажає добровільно захищати державу у збройних силах.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

У відповідності до Рішення Конституційного суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Рішенням Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017 встановлено, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. Отже, у разі відсутності вмотивованого рішення суду, яким дозволено позбавлення особи свободи на період, визначений цим судовим рішенням, така особа має бути негайно звільнена.

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою внесено з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом…(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).

Ухвалою суду від 30.11.2022 ОСОБА_7 на стадії підготовчого провадження в суді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.01.2023 року включно, тобто судом вже вирішувалося питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 як обвинуваченому, та строк дії обраного запобіжного заходу не закінчився, тому на данній стадії суд вважає за необхідним вирішити питання щодо продовження вже обраного запобіжного заходу.

На цей час ризики зазначені в ухвалі суду від 30.11.2022 року для кримінального провадження не зникли, вони не зменшились, залишились актуальними до цього часу.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, у тому числі: тяжкості вчиненого злочину, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, міцністю соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його проживання (характеризується позитивно, працює, одружений, на утриманні має дитину), але головним ризиком на думку колегії є те, що ОСОБА_7 може продовжувати кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, адже його діяльність носила системний характер, була усвідомленою та мала найвищий ступень суспільної небезпеки, та вчинена під час оголошеного воєнного стану, тому не є доцільним з точки зору мети і підтав застосування запобіжних заходів більш м`якиших.

Оскільки ч.4 ст. 183 КПК України зазначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, а тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

Отже, продовжуючи строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія вважає за необхідне не визначити обвинуваченому розмір застави.

Так, як судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України наявними до цього часу, клопотання захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Підготовче судове засідання, через неможливість з`явлення в підготовче засідання захисника ОСОБА_8 та надання ним відповідного клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, він бажає приймати участь та заявити декілька клопотань, колегія суддів вважає необхідним відкласти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 194-199, 314-316, 395 КПК,-

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволення клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою та більш м`якіший - відмовити.

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.111 КК України - строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 березня 2023 року включно з утриманням його в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор", без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 27 березня 2023 року включно.

Підготовче судове засідання відкласти на 21.02.2023 року о 10.00 годині.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: _____________ ОСОБА_1

Судді: _____________ ОСОБА_2

______________ ОСОБА_3