Справа №173/499/23
Провадження №1-кс/173/106/2023
У Х В А Л А

іменем України

01 березня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Слідчого СВ №3 КамРУП ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.03.2016 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 187 ч.1, 185 ч.3, 185 ч.2, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 2 роки;

- 23.08.2017 Солонянським районним судом за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ст. 71 ч.1 КК України, частково приєднаний 1 рік 6 місяців по вироку Верхньодніпровського районного суду від 25.03.2016 та до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.11.2021 з Бердянської ВК Запорізької області (№77) по відбуттю строку покарання;

- 18.10.2018 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 122 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупності вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим по вироку Солонянського районного суду від 23.08.2017 до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, строк покарання вираховувати з 24.07.2017,

- 15.09.2022 року притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.185 КК України, обвинувальний акт направлено до суду 11.11.2022 року. Обвинувальний акт на розгляді Верхньодніпровського районного суду, рішення не прийнято;

- 28.12.2022 року притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.185 КК України, обвинувальний акт направлено до суду 11.11.2022 року. Обвинувальний акт на розгляді Верхньодніпровського районного суду, рішення не прийнято

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 28.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 28.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на наступне: досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 28 лютого 2023 року, близько 06 год. 00 хв., знаходячись у м. Верхівцеве Кам`янського району Дніпропетровської області, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, переліз через паркан домоволодіння, та використовуючи заздалегідь заготовлену викрутку, шляхом віджиму метало-пластикової рами вікна, проник до житлового будинку по АДРЕСА_2 , власницею якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого ОСОБА_5 , закривши своє обличчя медичною маскою та в`язаною шапкою, пройшов по кімнатам будинку, де в спальній на ліжку виявив ОСОБА_7 , яка у цей час, в силу своєї хвороби лежала на спині, обличчям угору. Після цього ОСОБА_5 визначив ОСОБА_7 об`єктом свого протиправного посягання, оцінив свою реальну перевагу у фізичному розвитку, перед потерпілою жіночого роду, а також фактор раптовості нападу, у темний час доби. Та за допомогою заздалегідь заготовленого карманного ліхтаря, світло від якого спрямував у очі ОСОБА_7 , створив перешкоду для візуального сприйняття потерпілою його особи, чим подавив волю останньої до її можливого супротиву. Одночасно з цим, ОСОБА_5 , грубо та гучно вимовив свою злочинну вимогу до потерпілої ОСОБА_7 : - «Где деньги?!». Та відразу, запобігаючи діям потерпілої ОСОБА_7 , яка намагалась увімкнути світло у кімнаті, знаходячись безпосередньо біля неї, наніс ОСОБА_7 один удар своєю рукою по її правій руці. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , повторив їй свою протиправну вимогу спрямовану на виявлення у будинку грошей. Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи недієвість та без результативність методу, який він обрав для досягнення корисливої злочинної мети, а саме - відкритого викрадення грошей потерпілої ОСОБА_7 , що виразилось у недостатньому прояві агресії та залякуванні потерпілої, змінив тактику своєї злочинної поведінки. Та у результаті раптово-виниклого умислу, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, ОСОБА_5 , знайшовши у кухні будинку, ніж господарсько-побутового призначення, повернувся до спальні, де діючи з метою швидкого схилення волі потерпілої та послідуючого виконання його вимог, утримуючи ніж у правій руці, приставив його лезом до життєво-важливих органів на шиї ОСОБА_7 , а саме до горла, після чого повторив їй свою протиправну вимогу спрямовану на відшукання у будинку грошей. У свою чергу ОСОБА_7 , усвідомлюючи реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, від дій ОСОБА_5 , не бажаючи віддавати йому свої гроші відповіла, що у неї немає у будинку грошей. Отримавши відмову потерпілої, ОСОБА_5 , не припиняючи своїх злочинних дій, направлених на розбійний напад, діючи умисно, з метою відшукання грошей та цінностей у будинку ОСОБА_7 , відчинив дверцята шаф у кімнатах, та провів обшук особистих речей потерпілої, де знайшовши грошові кошти у сумі 3500 гривень, та її майно у вигляді: мобільного телефону "Nokia х1-01" вартістю 200 гривень, мобільного телефону "Nokia model 1650» вартістю 350 гривень, та стартового пакету мобільного оператору «МТС» , вартістю 180 гривень, які забрав до своєї кишені. Після чого ОСОБА_5 швидко, через вхідні двері вийшов з будинку, де через хвіртку вийшов на проїжджу частину вулиці Виконкоміської, та зник із місця вчинення злочину.

В результаті розбійного нападу, умисними протиправними діями ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1028/23 від 01.03.2023, завдано матеріального збитку на суму 4230 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 187 КК України.

28.02.2023 року о 15.01 год. в порядку ст.208 КПК України, працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено фактичне затримання ОСОБА_5 .

28.02.2023 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-даними протоколу огляду місця події від 28.02.2023 року у ході якого було відображене місце, де було вчинено розбійний напад, виявлені і вилучені сліди злочину

-даними протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено мобільні телефони, які належать потерпілій ОСОБА_7 ;

-даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ;

-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ;

-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ;

-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ;

-даними протоколу огляду предметів від 28.02.2023 року у ході якого слідчим були оглянуті два мобільні телефони та одна сім карта, які були виявлені у ході проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ;

-даними протоколу затримання ОСОБА_5 в порядку ст.. 208 КК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

-даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.02.2023 р.;

-даними висновку товарознавчої експертизи № 1028/23 від 01.03.2023 відповідно до якого загальна ринкова вартість досліджуваних об`єктів на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 28.02.2023, становить 730 гривень;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 , у ході якого було встановлено, що вилучені ключі у ОСОБА_5 при проведенні обшуку за місцем його мешкання, підходять до замка вхідних дверей будинку ОСОБА_7 ;

-даними протоколів пред`явлення речей для впізнання, у ході якого потерпіла ОСОБА_7 упізнала викрадений у неї мобільний телефон «Nokia model 1650»

Обґрунтовуючи матеріали клопотання слідчий приходить до висновку, про доцільність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення особливої тяжкості, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі на термін від 8 до 15 років та іншого альтернативного покарання не передбачено, тому усвідомлюючи факт невідворотності покарання за вчинений злочин у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_5 може переховуватись від органу слідства та суду. Крім того, вчинення підозрюваним ОСОБА_5 правопорушення із корисливим мотивом, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вказує на його небажання ставати на шлях виправлення, а також те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки і моралі, не має бажання до суспільно-корисної роботи, що вказує і на відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, та на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Крім того, перебуваючи на свободі, наявний ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілу ОСОБА_7 , оскільки йому відоме місце її постійного проживання та фактично безпорадність потерпілої і зв`язку із її хворобою. У зв`язку з чим, з метою попередження можливому переховуванню ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженню, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, доцільно обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали вимоги за клопотанням та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступних висновків.

28.02.2023 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000086 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується копією витягу із ЄРДР .

28.02.2023 року о 15.01 год. в порядку ст.208 КПК України, працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено фактичне затримання ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом затримання.

28.02.2023 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах,а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі«Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011року,згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться,могла вчинити правопорушення,слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Крім того,слідчий суддя акцентує увагу,що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, суспільно-небезпечний характер такого діяння та приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

В частині існування ризику впливу підозрюваного на потерпілу, свідків в рамках кримінального провадження, слідчий суддя враховує те, що підозрюваному відомі особи потерпілої та свідків, вони є жителями одного міста та на яких він може здійснювати вплив, схиляючи їх до надання неправдивих показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому слідчий суддя приходить до переконання про доведеність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику ймовірного впливу підозрюваним на потерпілу та свідків.

Крім того, слідчий суддя вважає, що вчинення підозрюваним ОСОБА_5 правопорушення із корисливим мотивом, в період воєнного стану, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вказує на його небажання ставати на шлях виправлення, а також те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки і моралі, не має бажання до суспільно-корисної роботи, що вказує і на відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, та на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

З огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що слідчим та прокурором доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу та на даній стадії кримінального провадження обрання більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також виходячи з особистості підозрюваного ОСОБА_5 який неодноразово судимий, офіційно не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення з корисливим мотивом та погрозою застосування насильства, ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 , процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді та не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого із погрозою застосування насильства, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183 193, 194 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 28.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тривалістю в шістдесят днів, з моменту фактичного затримання, з 28 лютого 2023 року по 28 квітня 2023 року до 15:00 години включно, без визначення застави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1