Справа № 350/1514/22
Номер провадження 1-кс/350/365/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2022 року селище Рожнятів
Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого - заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

установив:

У своєму клопотанні слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що житель АДРЕСА_1 ОСОБА_6 за невстановлених слідством обставин та в невстановлений досудовим розслідуванням час придбав боєприпаси до вогнепальної зброї і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та знаючи, що придбані ним шість штук є боєприпасами для вогнепальної нарізної зброї - 9 мм (9x18 мм) пістолетними патронами центрального бою до пістолета конструкції «Макарова» придатними для використання за призначенням (стрільби) (відповідно до висновку експерта від 09.12.2022), придбання, носіння і зберігання, яких без передбаченого Інструкціїєю про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення ті використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними зі своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, і також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 заборонено, маючи злочинний умисел, направлений на придбання, носіння те зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, достовірне знаючи, що придбаний ним предмет відноситься до категорії вогнепальної зброї, без відповідного дозволу переніс по місцю свого проживання, де незаконно зберігав за вищевказаною адресою в АДРЕСА_1 .

08.12.2022 року біля 20 год. ОСОБА_6 незаконно переносячи, вищевказані боєприпаси до вогнепальної нарізної зброї в кишені штанів був зупинений працівниками поліції ВП №2 (смт.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в селищі Рожнятів по вул. Шевченка, 2 біля магазину «Зоряний», якими під час проведення поверхневого огляду вказані боєприпаси були виявлені та вилучені.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні, носінні, зберіганні боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

Вказана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання особи, протоколом огляду місця події, протоколом затримання підозрюваного, протокол допиту свідків.

08.12.2022 року о 23.34 год. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України

Згідно пункту 3 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочин, в учиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відповідно до частини 4 статті 12 Кримінального кодексу України є тяжкими злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 Кримінального процесуального кодексу України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 4, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, що перешкоджають органам досудового розслідування уникнути їх без взяття його під варту, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. 09.12.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Окрім того, відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - покази свідків та потерпілих, огляд місця події;

- тяжкість покарання, що загрожує винній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні - у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ОСОБА_6 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;

- стосовно ОСОБА_6 вже розглядається обвинувальний акт в Рожнятівському районному суді за ч.2 ст.307 КК України та стовно нього обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обрано на даний час інший запобіжний захід.

Враховуючи наведені вище обставини слідчий вважає, що є цілком обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи серед суспільства, тобто за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_6 не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки.

В обґрунтування наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що стосовно підозрюваного розглядається Рожнятівським районним судом обвинувальний акт за ч.2 ст.307 КК України, тобто раніше притягувався до відповідальності та знаючи про неминучість покарання може скоритись від органів досудового розслідування та суду.

На підтвердження наявності ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України враховуючи, що ОСОБА_6 раніше вчиняв кримінальні правопорушення та на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий злочин свідчить те, що він може й надалі вчиняти кримінальні правопорушення.

Таким чином, відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження № 0000137, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під варту, оскільки заявлені ризики, перераховані вище, виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу та не можуть бути попереджені шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин, слідчий вважає, що є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні заступник начальника СВ відділення поліції № 2 Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Разом з тим вважає, що якщо суд прийде до переконання про обрання більш м`якого запобіжного заходу, то на підозрюваного слід покласти обов`язки передбачені ч.5 ст.194 пунктами 1 - 3 КПК України.

Прокурор вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з викладених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що до підзахисного слід застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Він не має жодного наміру переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Що стосується зброї, то він її знайшов і мав намір доборовільно здати в поліцію, однак його випередили і тепер інкримінують як незаконне зберігання зброї. Один патрон він знайшов у машині, яку ремонтував, і також мав намір здати в поліцію. Просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, оскільки на даний час неофіційно працює механіком на СТО.

Слідчий суддя, заслухавши учасників провадження, дослідивши додані до клопотання докази, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Витягом з кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 09.12.2022 та копією повідомлення про підозру від 09.12.2022 підтверджено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.263 КК України.

08.12.2022 о 23 год.34 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Матеріалами клопотання підтверджується причетність ОСОБА_6 до імовірного вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведене, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 №4, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі і коли є достатні підстави вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано фактом вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, оскільки справжні інтереси суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі повинен відповідати меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, має виправдовувати відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечити практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції».

Разом з тим, в п.13 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відмовляючи у взятті під варту, суд вправі обрати інший запобіжний захід, при цьому суд вільний у виборі виду запобіжного заходу, але має обрати такий, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків (п.13 вищевказаної Постанови).

Слідчий стверджує, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного ОСОБА_6 :

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

З досліджених матеріалів слідує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а перебування на розгляді в Рожнятівському районному суду обвинувального акту за ч.2 ст.307, ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України не може бути розцінене судом, як обставина, що підтверджує його судимість. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на даний час проживає разом з своєю співмешканкою. Дані, які б негативно характеризували підозрюваного за місцем проживання, відсутні.

Відповідно до п."с" ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже прокурором та слідчим не доведено, що більш м`який запобіжний захід на даний час не зможе запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Як визначено в положеннях ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За наведених вище обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені пунктами 1-3 ч.5 ст.194 КПК України, які слід застосувати до підозрюваного на строк два місяці з дати постановлення ухвали.

Керуючись ст.ст.177, 179, 181, 194, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого - заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000137 від 09.12.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України задоволити частково.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком на 2 місяці, заборонивши залишати з 22 години до 06 години місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого СВ відділення поліції №2 (с-ще Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківської області, процесуального керівника (прокурора) у даному кримінально провадженні та до суду;

2) не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду у вказані вище терміни відповідно;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, реєстрації у вказані вище терміни відповідно.

Ці зобов`язання застосовуються до підозрюваного на строк два місяці до 09.02.2023.

Негайно звільнити з-під варти підозрюваного ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до вимог ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя: