Житомирський апеляційний суд
Справа №275/103/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 331 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2022 року було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів до 02 грудня 2022 року без визначення розміру застави. В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу відмовлено.

Своє рішення суд обґрунтував тяжкістю та характером злочину, даними про особу обвинуваченого та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися, оскільки обвинувачений може впливати на потерпілих, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження та вчиняти спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що 10.10.22 року був останній день на оскарження, однак він не зміг вчасно подати апеляційну скаргу, оскільки через відсутність електроенергії не працювали відділення Укрпошти.

Стверджує, що незаконне продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 носить системний характер, судом було допущено порушення вимог кримінально процесуального законодавства.

10.03.22 року згідно розпорядження Голови Верховного суду №4/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Брусилівського районного суду на Корецький районний суд Рівненської області.

14.04.22 року листом судді Брусилівського районного суду ОСОБА_1 було продовжено строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_8 на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України. Вважає, що з цього часу ОСОБА_8 утримується від вартою незаконно.

Вказує, що суд не врахував те, що ОСОБА_8 має зареєстроване та постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, батьків, дружину, трьох неповнолітніх дітей, місце роботи та він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначення застави є обов`язковим, рішення суду в цій частині є невмотивованим.

Раніше, під час застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він виконував покладені на нього обов`язки повністю.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки прокурором не було доведено обставин, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наведені вище апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Захисник ОСОБА_7 до суду не з`явився, був належним чином повідомлений, заявив клопотання про розгляд справи без його участі, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справи у його відсутність.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Брусилівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження вбачається, що 03 жовтня 2022 року судом першої інстанції було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Висунуте ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, яке є особливо тяжким злочином, вчинене у стані алкогольного сп`яніння, з тяжкими наслідками (смерть двох людей) свідчать про підвищену суспільну небезпеку цього діяння, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, в разі доведення вини ОСОБА_8 , вказує на обґрунтованість висновків суду про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, на переконання колегії суддів судом першої інстанції обґрунтовано враховано, те що обвинувачений, не має стійких соціальних зв`язків, які б гарантували виконання ним процесуальних обов`язків зважаючи на тяжкість обвинувачення, оскільки він зі своєю неповнолітньою дитиною не проживає, не проживає за місце своєї реєстрації, не має офіційної роботи в Україні та неодноразово виїздив за кордон на роботу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи апелянта щодо відсутності підстав для продовження тримання під вартою, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочину у якому він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд вправі не визначати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави щодо злочину, який спричинив загибель людей, а тому колегія суддів не вбачає порушень при продовження судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 без визначення розміру застави.

Колегія суддів перевіряє за апеляційною скаргою захисника ухвалу суду від 03.10.2022 року, а тому враховуючи межі судового розгляду не наділена повноваження перевіряти законність перебування ОСОБА_8 під вартою з 14.04.2022 року по червень 2022 року.

Разом з тим, апеляційний суд зважає і на те, що відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

ОСОБА_8 ухвалою Брусилівського районного суду від 16.02.2022 р. продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.04.2022 року, що вказує, що у зазначений період він утримувався під вартою за судовим рішенням.

З 16.04.2022 року у зв`язку з неможливістю розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений відповідно до положень ч. 6 ст. 615 КПК України без рішення суду.

13.06.2022 р. Брусилівським районний суд, в межах двох місяців, продовжив запобіжний захід ОСОБА_8 , вказана ухвала була предметом перевірки апеляційного суду і була залишена без змін.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування або зміни ухвали суду колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: