Справа № 385/62/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2023 року слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайвороні скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 29.12.2022 про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

09.01.2023 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області зі скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 29.12.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 23.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, та матеріали кримінального провадження скерувати для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та незаконною, а також винесена передчасно. Вважає, що на досудовому розслідуванні не було допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в цей час поралися по господарству та були очевидцями події; не долучено відеозапис події від 25.11.2022, який ним було надано; не встановлено предмет, який перебував у ОСОБА_8 25.11.2022 (дерев`яна бита), та відповідно такий не було вилучено у ОСОБА_8 ; не перевірено факт відсутності ОСОБА_8 за місцем праці 25.11.2022. Вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки при її винесенні не були дотримані вимоги п.2 ч.5 ст. 110 КПК України.

Крім того, ОСОБА_3 звернувся з заявою про поновлення строку подання скарги на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 29.12.2022 про закриття кримінального провадження. В обґрунтування доводів заяви про поновлення строку зазначає, що копію оскаржуваної постанови він отримав засобами поштового зв`язку 05.01.2023.

Потерпілий ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, проте на розгляд скарги не з`явився. ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій подану ним скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити, крім того просив розгляд скарги проводити у його відсутності.

Суб`єкт, рішення якого оскаржується, на розгляд скарги не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце її розгляду, що відповідно за ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги; надав матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів скарги ОСОБА_3 вбачається, що копія оскаржуваної постанови начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 29.12.2022 про закриття кримінального провадження надійшла на поштову адресу ОСОБА_3 05.01.2023 (а.с. 11), а з скаргою до суду він звернувся 09.01.2023, тобто в межах десятиденного строку з дня отримання копії постанови, тому вважаю, що такий строк ОСОБА_3 не пропущено.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Згідно ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» (п. 42) розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання вcіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленному КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження сектором дізнання відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000133 від 23.12.2022, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21.12.2022, якою було задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано слідчого, визначеного керівником органу досудового розслідування відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 , зареєстрованої в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 25.11.2022 за № 3767.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25.11.2022 ОСОБА_3 звернувся до відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою, в якій повідомив, що 24.11.2022, о 12.50 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на вул. Центральній, неподалік «Маслозаводу», що в м. Гайвороні Голованівського району Кіровоградської області, погрожував йому фізичною розправою, ображав, намагався вдарити.

Постановою начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 29.12.2022 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 23.12.2022, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

За змістом ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження як форма закінчення досудового розслідування має місце за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, встановлених в результаті повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем показань, речей та документів, які стосуються провадження, у їх сукупності.

Прийняттю постанови про закриття кримінального провадження має передувати вжиття слідчим, дізнавачем всіх можливих заходів в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

При цьому, саме на слідчого, дізнавача, прокурора покладається обов`язок доказування обставин, передбачених в статті 91 Кримінального процесуального кодексу України

Однак, оскаржувана постанова прийнята без додержання вказаних вимог, оскільки дізнавачем не вчинено, в повному обсязі, слідчих (процесуальних) дій, спрямованих на з`ясування обставин провадження.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення на досудовому розслідуванні було допитано ОСОБА_3 в якості потерпілого, а також опитано ОСОБА_8 . При цьому слідчий суддя враховує те, що отримання показань від осіб, які безпосередньо були учасниками конфлікту, само по собі не свідчить про наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення. Крім того, дізнавачем не було здійснено дій на встановлення прямих свідків вказаної події, на які, зокрема покликається потерпілий ОСОБА_3 , та не було допитано таких. Крім того, дізнавачем не було досліджено відеозапис, на який безпосередньо покликається ОСОБА_3 у своїй заяві до відділу поліції від 25.11.2022, та який міг би бути доказом у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, в оскаржуваній постанові маються посилання лише на показання потерпілого ОСОБА_3 та на опитування ОСОБА_8 , і відсутній аналіз інших доказів, які б підтверджували чи спростовували обставини, що мають значення для справи.

Згідно п.1 ч.1 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно ч.2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Проте, як вбачається з самої постанови про закриття кримінального провадження, дізнавачем так і не була встановлена сама подія кримінального правопорушення, оскільки час вчинення кримінального правопорушення у самій заяві ОСОБА_3 до відділу поліції зазначений 24.11.2022 року, між тим при допиті ОСОБА_3 останній вказав на дату події 25.11.2022.

Вищевикладені обставини свідчать про неповноту дізнання.

Крім того, в мотивувальній частині постанови дізнавач посилається на ч.2 ст. 11 КК України - що діяння через малозначність не є кримінальним правопорушенням, а в резолютивній частині постави посилається на п.2 ч.1 ст. 284 КПК України про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 129 КК України. Між тим, дізнавач в резолютивній частині постанови так і не зазначає в діяннях якої саме особи відсутній склад кримінального правопорушення.

Як зазначив у своїх висновках Верховний Суд (постанова ВС від 13 листопада 2018 року у справі №401/2807/16 к) специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов: 1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК характеризують певний склад злочину. Діяння, яке не містить хоча б однієї ознаки складу злочину, не може визнаватись малозначним; 2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; 3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

У постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 року у справі № 5-221кс15 зазначено, що для встановлення малозначності діяння необхідна, в тому числі, формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого КК, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) особливої частини КК характеризують певний склад кримінального правопорушення. Діяння, яке не містить хоча б однієї ознаки складу кримінального правопорушення, не може визнаватися малозначним.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина рішення повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

На думку слідчого судді, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем в повній мірі не виконано вищенаведених вимог закону, оскільки вказуючи на малозначність діяння, дізнавач тим самим не зазначає, внаслідок оцінки яких саме обставин він дійшов до вказаного висновку.

Без оцінки всіх фактичних даних про обставини кримінального правопорушення висновок про їх малозначність в розрізі кримінального охоплення не може вважатись обґрунтованим.

Відтак, досліджуючи оскаржувану постанову, слідчий суддя зауважує, що така належним чином не вмотивована, дізнавач ретельно не перевірив усіх доводів потерпілого та не провів усі необхідні слідчі (процесуальні) дії, зокрема не провів допит свідків, на які вказує потерпілий ОСОБА_3 , не дослідив відеозапис, на який покликається останній у своїй заяві від 25.11.2022 до відділу поліції.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 29.12.2022 винесена передчасно і підлягає скасуванню, оскільки дізнавачем не проведено усі необхідні слідчі дії.

Керуючись ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 29.12.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 23.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути відділенню поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУ НП в Кіровоградській області.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1