В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/15374/22, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001500 від 03.11.2022 р. про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полянська Гута, Ужгородського району, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,

20.07.2022 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_4

сторона захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

03.11.2022 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_3 умисно, повторно, в умовах воєнного стану, відкрито, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи на пл. Кирила і Мифодія, 1А, в м. Ужгороді, з деревної лавки викрав авто-магнітолу марки «GRUNDIC ADVANCE», вартістю 302,25 грн., яка належить ОСОБА_6 після чого покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 302 грн. 25 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились : у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Вказав, що викрадене майно повернув.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої просить суд провести судове засідання без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Не заперечує у разі проведення судового засідання в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та його захисник не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, в умовах воєнного стану , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Відповідно до Указу Президента України Володимира Зеленського від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, 12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення , яке передбачене ч.4 ст. 186 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом згідно статті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 186 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчинений умисно, з корисливих мотивів та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчини кримінальне правопорушення під час іспитового строку, не працює та суспільно-корисною працею не займається, на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання на певний строк у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 03.11.2022 року тобто в період іспитового строку, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2022 року.

При призначенні обвинуваченому остаточного покарання у виді позбавлення волі на певний строк суд враховує вирок Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2022 р. яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі та призначає покарання за правилами ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2022 року

Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає з огляду на особу обвинуваченого, який скоїв нове кримінальне правопорушення під час відбування покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 03.11.2022 року о 19 год.00 хв.

Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає зарахувати ОСОБА_3 , строк його попереднього ув`язнення у період з 03.11.2022 по день набрання даного вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.11.2022 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження за №0001500 від 03.11.2022 р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.01.2023 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази і арешт майна

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за цим вироком та вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.07.2022 року остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 03.11.2022 року о 19 год. 00 хв.

Зарахувати ОСОБА_3 , строк його попереднього ув`язнення у період з 03.11.2022 по день набрання даного вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази по справі:

-авто-магнітолу марки «GRUNDIC» яку передану на зберігання ОСОБА_6 , - після вступу вироку в законну силу залишити останньому як власнику.,

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8 ОСОБА_9