ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/95/23 Номер провадження 11-кп/814/1719/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора представника виправної колонії захисника засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 01 березня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербинівка Торецької міської громади Бахмутського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину, засудженого вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2021 року за п.12 ч.2 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі,

суд відмовив у задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та голови спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2021 року

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що засуджений ОСОБА_9 поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким звільнити ОСОБА_9 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

При цьому зазначає про необґрунтованість висновку суду про відмову у застосуванні до ОСОБА_9 приписів ст.81 КК України з огляду на наявність лише трьох заохочень, оскільки положення КВК України не містять визначення, яку саме кількість заохочень повинен мати засуджений для того, щоб довести своє виправлення.

Наголошує, що засуджений визнає свою винуватість, розкаявся, працює різноробочим в установі, не має дисциплінарних стягнень.

Не погоджується з висновком суду про нетривалий час перебування ОСОБА_9 в установі відбування покарань з огляду на зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до положень Закону України №838-VIIІ.

Вважає, що судом не надано належної оцінки наявності у засудженого соціальних зв`язків, брата, малолітнього сина та дружини, що є стимулюючим фактором для повного виправлення та повернення до стабільних соціальних взаємовідносин із суспільством.

Стверджує, що тяжкість вчиненого засудженим кримінального правопорушення не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення за наявності факту відбуття ним визначеного Законом строку покарання.

Інші учасники провадження ухвалу суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування представника виправної колонії про можливість звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання умовно-достроково, думку прокурора, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Згідно зі ст.107 КК України, до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення є непереконливими.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2021 року за п.12 ч.2 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з дня приведення вироку до виконання та зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.12.2015 по 01.08.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Під час утримання в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» засуджений характеризувався посередньо, заохочень не мав.

Після переведення до Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» ОСОБА_9 дійсно зарекомендував себе з позитивної сторони, отримав заохочення, працевлаштований різноробочим, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, та залучений до реалізації програм диференційованого виховного впливу.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст.9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Як вбачається з характеристик, що були затверджені начальником Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», ОСОБА_9 під час перебування у відділенні карантину, діагностики і розподілу установи поводився негативно, заохочень не мав.

Крім того, комісія виправної колонії, ухвалюючи рішення від 20 червня 2022 року, прийшла до висновку, що засуджений ОСОБА_9 не став на шлях виправлення.

Більше того, наявні у ОСОБА_9 заохочення застосовані незадовго до виникнення у нього права на умовно-дострокове звільнення.

Наведені обставини свідчать, що у поведінці засудженого дійсно мають місце позитивні тенденції, проте ОСОБА_9 не досяг такого стану, за якого від нього не доводиться очікувати в майбутньому нових кримінальних правопорушень, а відбутий строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами п.3 ч.3 ст.107 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для твердження про його виправлення.

Судове рішення відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 01 березня 2023 року відносно засудженого ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4