Справа № 438/119/15-к
Провадження № 1-р/442/1/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_5,

суддів - ОСОБА_6, ОСОБА_7.,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі матеріали клопотання начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" - начальника арештного дому ОСОБА_9, начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" ОСОБА_10 про роз`яснення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.04.2021, -

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулись начальник Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" - начальник арештного дому ОСОБА_9, начальник відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" ОСОБА_10 з клопотанням, у якому просять роз`яснити час зарахування з 29.03.2013 по 31.03.2013 та з 12.12.2014 по 13.10.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відносно ОСОБА_1 , 1988 р.н., засудженого 21.04.2021, оскільки згідно протоколу він затриманий 26.09.2022, а інші судові рішення в його особовій справі відсутні.

Представник Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити. Подала до суду копію довідки з Державної установи „Цуманська виправна колонія (№ 84).

Прокурор та засуджений в судовому засіданні щодо поданого клопотання покладаються на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У вступній частині вироку зазначаються: 1) дата та місце його ухвалення; 2) назва та склад суду, секретар судового засідання; 3) найменування (номер) кримінального провадження; 4) прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи; 5) закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа; 6) сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження. У мотивувальній частині вироку зазначаються: 1) у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд; 2) у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд. У резолютивній частині вироку зазначаються: 1) у разі визнання особи виправданою - прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання; рішення про закриття провадження щодо юридичної особи; рішення про поновлення в правах, обмежених під час кримінального провадження; рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили; рішення щодо речових доказів і документів; рішення щодо процесуальних витрат; строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження; порядок отримання копій вироку та інші відомості; 2) у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом; початок строку відбування покарання; рішення про застосування примусового лікування чи примусових заходів медичного характеру щодо обмежено осудного обвинуваченого у разі їх застосування; рішення про призначення неповнолітньому громадського вихователя; рішення про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру; рішення про цивільний позов; рішення про інші майнові стягнення і підстави цих рішень; рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації; рішення про відшкодування процесуальних витрат; рішення про винагороду викривачу; рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили; рішення про залік досудового тримання під вартою; строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження; порядок отримання копій вироку та інші відомості; рішення про включення інформації про обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи. Якщо особі пред`явлено декілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими - засуджений. Якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статей 75-79, 104 Кримінального кодексу України у резолютивній частині вироку зазначаються тривалість іспитового строку, обов`язки, покладені на засудженого, особа, на яку за її згодою або на її прохання, суд покладає обов`язок щодо нагляду за засудженим і проведення з ним виховної роботи. Коли призначається більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, при зазначенні обраної судом міри покарання робиться посилання на статтю 69 Кримінального кодексу України. У разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.04.2021, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 08.06.2022 та постановою Верховного Суду від 22.02.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна; ухвалено строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання; цивільний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 залишено без розгляду; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 459 (чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень за проведення Бориславським МВ НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області трасологічної експертизи № 19 від 10.04.2013 та 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень 80 копійок за проведення Бориславським МВ НДЕКЦ при ГУ МВС України у Львівській області трасологічної експертизи № 23 від 16.04.2013; ухвалено речові докази: грошові кошти у сумі 107 гривень купюрами по 1 гривні дві штуки серія ВБ 0540340, ЄА 0822666, по 5 гривень 1 штука КЕ 1074857, по 100 гривень 1 штука КТ 6222043, які передані на депозитний рахунок у головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, телефон мобільний „Нокіа С2" із сім картою оператора мобільного зв`язку „Лайф" ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , штани чорного кольору джинсові із ременем, зимове чоловіче взуття марки „Columbia", які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Бориславського МВ ГУМВС України у Львівській області - повернути ОСОБА_1 ; жіночу панчоху чорного кольору, пару шкіряних рукавиць чорного кольору, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Бориславського МВ ГУМВС України у Львівській області - знищити; ухвалено зарахувати ОСОБА_1 строк попереднього ув`язнення з 29.03.2013 по 31.03.2013 та з 12.12.2014 по 13.10.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє у роз`ясненні рішення.

Процесуальний інститут роз`яснення судового рішення, який закріплено ст. 380 КПК України, має забезпечити усунення неможливості виконання судових рішень, якщо судове рішення є незрозумілим.

Тобто, зі змісту вказаної норми вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом та можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому, під час роз`яснення судового рішення не може ставитись питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття такого рішення.

Такі висновки повністю узгоджуються з висновками, викладеними Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.11.2019, справа 367/3068/17, провадження № 51-8936 кмо 18, відповідно до якої суд, слідчий суддя, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, є незрозумілим.

Схожий правовий висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 202/4467/14-к (провадження № 13-33зк19), який полягає в тому, що роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні незрозумілості судового акта і викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі. Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення (ухвала Верховного Суду України від 13.07.2016 у справі № 21-452іп16).

Відтак, роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання.

В свою чергу, як вбачається із аналізу змісту поданого начальником Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" - начальником арештного дому ОСОБА_9, начальником відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" ОСОБА_10 клопотання про роз`яснення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2021, така зводиться до вимоги роз`яснення судом мотивів, якими обумовлено ухвалення згаданого вироку, що не передбачено вимогами ст. 380 КПК України.

При цьому вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.04.2021 є зрозумілим, чітко викладеним, доступним, логічним та послідовним, сформульовані судом висновки зрозумілими та не допускають подвійного тлумачення.

За наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених нормами ст. 380 КПК України, для задоволення клопотання начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" - начальника арештного дому ОСОБА_9, начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" ОСОБА_10 про роз`яснення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2021, ухваленого у справі № 438/119/15-к.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 374, 380, п. 14 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання начальника Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" - начальника арештного дому ОСОБА_9, начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи „Дрогобицька виправна колонія № 40" ОСОБА_10 про роз`яснення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2021, - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_5

Судді ОСОБА_6

ОСОБА_7