В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3677/22
Провадження № 1-кп/210/555/22

"02" листопада 2022 р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровскої області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 23.10.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривого Рогу, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, не заміжня, не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судиму 02.11.2021 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 240 годин громадських робіт, зареєстрована
АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 , за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2021 року визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.
Після набрання вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області законної сили 02.12.2021 року, Покровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області засуджену ОСОБА_3 поставлено на облік та заведено особову справу №25/2022.
11.08.2022 року особова справа №25/2022 відносно ОСОБА_3 , надійшла до Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області для подальшого виконання вироку суду за територіальністю.
12.08.2022 року ОСОБА_3 прибула до органу пробації, де її було ознайомлено під підпис та роз`яснено умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено про відповідальність за ухилення від відбування покарання.
Крім того, ОСОБА_3 повідомлено про те, що на підставі ст. 37 КВК України, вона зобов`язана додержуватись встановлених, відповідно до закону, порядку та умов відбування покарання, а саме сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з» являтись за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Також роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визначаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття за викликом і які документально підтверджені.
12.08.2022 року ОСОБА_3 видано направлення на підприємство, яке визначене рішенням Криворізької міської ради від 17.12.2021 № 104 «Про перелік об`єктів та види суспільно-корисних робіт для відбування покарання засудженими та правопорушниками, які притягуються до адміністративної відповідальності, у вигляді громадських робіт»,а саме до КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська, буд. № 8А.
Наказом КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради від 16.08.2022 № 247, ОСОБА_3 прийнято для виконання громадських робіт та складено графік виходу засудженої до громадських робіт, згідно з яким ОСОБА_3 повинна була приступити до відпрацювання громадських робіт з 15.08.2022 року.
Відповідно до повідомлення КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради за вих. №875 від 24.10.2022 року, а також згідно з табелем виходу на роботи особи, засудженої до громадських робіт, ОСОБА_3 , починаючи з 29.08.2022 року, заздалегідь не повідомивши поважних причин неявки відповідальних осіб за місцем перебування покарання, на виклики не реагувала, на зв» язок не виходила, відпрацювала лише 40 годин громадських робіт. Тобто, починаючи з 29.08.2022 року і по теперішній час, ОСОБА_3 умисно ухилялася від відбування покарання у вигляді громадських робіт, не маючи на те поважних причин.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України за ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_4 посилалася на те, що оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за її відсутності, а тому прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззастережно визнає в повному обсязі, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Також, у вказаній заяві зазначає, що її роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винної, яка раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначення їй покарання в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачена щиро розкаялася у скоєному, суд вважає можливим призначити покарання у вигляді арешту.
Зважаючи, що ОСОБА_3 раніше судима 02.11.2022 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 240 годин громадських робіт, суд вважає необхідним призначити покарання на підставі ст.. 71 КК України, з урахуванням вимог ст.. 72 ч.1 п.4 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 3 ст. 3897 КК України та призначити покарання у вигляді 1 ( одного) місяця арешту.

На підставі ст.. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2021 року з урахуванням вимог ст.. 72 ч.1 п.4 КК України та остаточно призначити до відбування 1 (один) місяць 25 днів арешту.

Запобіжний захід у даному провадженні обрано не було.

Взяти під варту після набрання вироком законної сили.

Матеріали кримінального провадження №0000297 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/3672/22, провадження №1-кп/210/555/22.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1