н/п 1-кп/490/229/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000877 від 15.11.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Севастополі АР Крим, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, неодружений (цивільний шлюб), має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2004 та 2016 року народження, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, востаннє: 30.06.2020 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт; 24.11.2022 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

12.11.2021 року близько 14:30 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у магазині "Мастер Бо", який розташований по вул.Очаківській, 142-А в м.Миколаєві, з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом шахрайства, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, під приводом забрати товар, за який потерпіла ОСОБА_6 раніше сплатила грошові кошти у сумі 1258 гривень, отримавши від останньої товарний чек, скориставшись довірою ОСОБА_6 , відмовився від замовлення, за яке потерпіла раніше розрахувалась та заволодів грошовими коштами у сумі 1258 гривень, які належать ОСОБА_6 ..

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, ОСОБА_5 , відмовившись від замовлення потерпілої, за яким останньою у магазині "Мастер Бо" були сплачені грошові кошти у сумі 1258 гривень, надавши продавцю товарний чек, підтверджуючий придбання товару, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, скориставшись тим, що ОСОБА_6 направилась додому, довіривши ОСОБА_7 забрати товар, заволодів грошовими коштами у сумі 1258 гривень, які були повернуті йому продавцем, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 ..

Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи вказані грошові кошти при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 1258 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України винним себе визнав в повному обсязі, від дачі показів, посилаючись на ст.63 Конституції України, відмовився.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Як вбачається із заяви гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вчинене кримінальне правопорушення, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" відділенням поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області 14.11.2021 року за №27172, заявниця просить прийняти міри до її сусіда ОСОБА_8 , який 12.11.2021 року приблизно о 12:00 год., шляхом обману, перебуваючи біля магазину "Мастер Бо" по вул.Очаківська в м.Миколаєві заволодів її грошовими коштами в сумі 1258 гривень.

Згідно протоколу огляду предмета від 16.12.2021 року із фототаблицею до нього, об`єктом огляду є чек від 12.11.2021 року №, який на підставі заяви, долучений потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджує факт зняття останньою грошових коштів на суму 1600 гривень у банкоматі АТ КБ "ПриватБанк", який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Веселинівська, 14А.

Згідно протоколу огляду предмета від 17.12.2021 року із фототаблицею до нього, об`єктом огляду є товарний чек №R44035 від 12.11.2021 року, який долучений свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працівником магазину "Мастер Бо", що підтверджує цивільно-правові відносини купівлі-продажу 12.11.2021 року товару на загальну суму 1258 гривень.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, як обвинувачений ОСОБА_3 визнав фактичні обставини справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (Шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його особу, а саме те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, неодружений (цивільний шлюб), має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2004 та 2016 року народження, офіційно не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, як обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та повне визнання вини, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Згідно досудової доповіді, складеної 21.04.2023 року Заводським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, кримінальне минуле, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.11.2022 року ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 27.12.2022 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.02.2021 року по справі № 760/26543/17, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

На підставі вищевикладеного, а також приймаючи до уваги обставини скоєння кримінального правопорушення, форму вини, мотив та спосіб його вчинення, суд вважає, що вказане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 з мотивів, породжених його антисоціальним способом життя, і свідчать про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, має намір продовжувати злочинну діяльність та є суспільно небезпечним для оточуючих, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, у вигляді обмеження волі як таке, що буде відповідати його особі і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і буде необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 /два/ роки.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.

Вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.11.2022 року виконувати самостійно.

Речові докази:

- товарний чек №R44035 від 12.11.2021 року, чек № від 12.11.2021 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1