Справа № 755/4/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005643 від 07 листопада 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.01 серпня 2017 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

2.15 грудня 2017 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

3.29 листопада 2018 року вироком Придніпровського районного суду міста Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі;

4.23 вересня 2021 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України:

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2020 року близько 13 години 49 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб, впевнившись у тому, що за їх злочинними діями ніхто із сторонніх на спостерігає, попередньо розподіливши між собою ролі, підійшли до паркану, яким огороджений приватний будинок, розміщений за вищезазначеною адресою, де ОСОБА_5 , переліз через паркан, а ОСОБА_3 залишився на вулиці із зовнішньої сторони паркану будинку. Перебуваючи на огородженій парканом території вищевказаного приватного будинку ОСОБА_5 , взяв металеву клітку розміром близько 120x120 см, вагою 20 кг, вартістю 1000 гривень, та лист металу, схожий на алюміній, вартістю 85 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_6 , які передав через паркан ОСОБА_3 .

Після цього, ОСОБА_5 переліз із території вказаного вище приватного будинку через паркан та разом із ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1085 гривень.

Крім того, 06 листопада 2020 року близько 14 години 25 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували біля території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб, впевнившись у тому, що за їх злочинними діями ніхто із сторонніх на спостерігає, розподіливши між собою ролі, підійшли до паркану, яким огороджений приватний будинок, розміщений за вищезазначеною адресою, де ОСОБА_3 відчинив хвіртку, увійшов до подвір`я приватного домоволодіння, звідки повторно таємно по черзі виніс два металеві стовпи, довжиною 4,53 м, вагою 46 кг, вартістю 253 гривень кожний, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 506 гривень.

Крім того, 06 листопада 2020 року близько 19 години ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували біля ЖЕД № 406, неподалік будинку № 43/57 по вул. Алматинська у м. Києві.

У цей час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб, впевнившись у тому, що за їх злочинними діями ніхто із сторонніх на спостерігає, підійшли до ЖЕД № 406, ОСОБА_5 вибив ногою двері, а ОСОБА_3 зайшов до приміщення, звідки взяв бензокосу марки «STIHL FS 55» та передав її ОСОБА_5 , який в цей час перебував на вулиці, біля дверей приміщення.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши ЖЕД № 406 матеріальну шкоду на загальну суму 5415 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, показав, що вдень 06 листопада 2020 року він та ОСОБА_5 проходили біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 та вирішили вчинити крадіжку. Вони впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх на спостерігає, підійшли до паркану, яким огороджений будинок, ОСОБА_5 переліз через паркан, а він залишився чекати на вулиці. ОСОБА_5 взяв у дворі металеву клітку та лист металу, які передав йому через паркан. Після цього, ОСОБА_5 переліз через паркан та вони разом втікли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд. Крім того, того ж дня, він та ОСОБА_5 знову прийшли за адресою: АДРЕСА_2 та вирішили вчинити крадіжку. Вони впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх на спостерігає, підійшли до паркану, він відчинив хвіртку, увійшов до подвір`я та виніс два металеві стовпи. Після цього, вони з ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втікли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд. Крім того, ввечері 06 листопада 2020 року він та ОСОБА_5 проходили біля ЖЕД № 406 і вирішили вчинити крадіжку. Вони впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх на спостерігає, підійшли до приміщення ЖЕД № 406, ОСОБА_5 вибив ногою двері, а він зайшов до приміщення, звідки забрав бензокосу та передав її ОСОБА_5 , який чекав на вулиці. Після чого, вони з ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втікли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд. Він щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати.

Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення та сховище, вчинену повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень (а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, раніше судимий, офіційно не працює, не одружений, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 ,- суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 , - органом досудового розслідування не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Даний вид покарання будесправедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, вчинив до постановлення щодо нього вироку Дніпровського районног осуду міста Києва від 23 вересня 2021 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, то остаточне покарання йому необхідно призначити, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання.

Клопотання прокурора задовольнити, обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з 31 березня 2023 року.

Врахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання, строк відбутого покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання призначеного за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року,за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Клопотання прокурора задовольнити, обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з 31 березня 2023 року.

Врахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання, строк відбутого покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою, в той же термін з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча суддя ОСОБА_1