Справа №760/2742/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого слідчого відділення ВП на СЗТ Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000327 від 09 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25.07.2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме:

1) 28.04.2004 року Путивльським районним судом Сумської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України, до 3 років позбавлення волі;

2) 12.09.2007 року Деснянським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України, до покарання у вигляд накладення штрафу на суму 850 грн.;

3) 07.09.2009 року Деснянським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 303, ст. 70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 13.11.2014 року Деснянським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

5) 16.11.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

6) 06.02.2018 року Оболонським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі;

7) 11.06.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

8) 10.09.2021 року Шевченківським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі,

належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне, вчинене з корисливих мотивів кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 09.12.2022 року приблизно о 18:17 год., перебуваючи у приміщенні кафе «Панорама», що розташований за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, підійшовши до барної стійки, помітив, що на її поверхні знаходиться мобільний телефон марки: «SАMSUNG» А51, в корпусі білого кольору, imei: НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 , вартістю 5066,33 грн. (згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/54106-ТВ від 19.12.2022 року), під`єднаний до мережного зарядного пристрою, належний потерпілій ОСОБА_7 . У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення за рахунок майна потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 приблизно о 18:18 год., переконавшись, що за його діями ніхто не слідкує, діючи таємно, перебуваючи поруч з барною стійкою, правою рукою взяв мобільний телефон та вимкнув з нього системний зарядний пристрій, у вигляді USB кабелю.

Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та не бажаючи нести відповідальність за скоєний злочин, випадково правою рукою скинув на підлогу металевий дзвінок, для виклику персоналу, чим привернув до себе увагу, тим самим не виконавши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, кинув вищевказаний мобільний телефон на барну стойку, та не довів свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_7 , почувши шум металевого дзвінка для виклику персоналу, підійшла до барної стійки та забрала свій мобільний телефон до рук.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 намагався завдати потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 5066,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, а саме з причин, які не залежали від його волі, не виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, вчиненому в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

09.12.2022 року о 22:51 год. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України (фактичний час затримання 09.12.2022 року о 18:20 год.), а 10.12.2022 року його повідомлено про підозру.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення; показами потерпілого; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого; протоколом огляду предметів; протоколом зняття показань технічних приладів; протоколом огляду відеозапису; показами свідків; рапортом ст. інспектора ОСОБА_8 ; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України; іншими матеріалами в їх сукупності.

10.12.2022 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який рахувати з моменту фактичного затримання, тобто 09.12.2022 року .

05.02.2023 року прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 відповідно до вимог п. 4 ст. 36 КПК України дане доручення на повідомлення всім сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, відповідно до положень ст. 290 КПК України. Разом з тим, строк запобіжного заходу спливає 06.02.2023 року, однак скерувати обвинувальний акт та обрати новий запобіжний захід на підготовчому засіданні в межах даного строку неможливо.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами.

Крім того, просить врахувати наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється; вік і стан здоров`я.

Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України віл 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за №990/25767.

Враховуючи викладене, просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, з альтернативним визначенням застави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Захисник підозрюваного, з позицією якого останній погодився, заперечував проти заявленого клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю та просив змінити відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що наведені в клопотанні ризики не доведені, а сама тяжкість покарання не є підставою для застосування виняткового запобіжного.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході розгляду клопотання встановлено, що СВ ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000327 від 09.02.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

09.12.2022 року о 22:51 год. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано, 10.12.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у якому, як вбачається з матеріалів клопотання, він обґрунтовано підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2022 року (справа № 760/18600/22, провадження № 1-кс-6201/22) відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, який рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 09.12.2022 року, а також визначено розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 52 000 грн.

05.02.2023 прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 відповідно до вимог п. 4 ст. 36 КПК України доручено повідомити сторін кримінального провадження про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, а також зобов`язати їх здійснити відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, строк дії запобіжного заходу, обраного відносно підозрюваного ОСОБА_5 , закінчується 06.02.2023 року, однак скерувати обвинувальний акт та обрати новий запобіжний захід на підготовчому засіданні в межах даного строку не можливо, у зв`язку з чим слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Положеннями ч. 4 та 5 цієї статті встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний: - розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу; - відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування за погодження процесуальним керівництвом виконано вимоги ч. 1 ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, тобто клопотання подано з дотриманням чинного кримінального законодавства та є обґрунтованим, зокрема, в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, слідчий в клопотанні зазначає, з чим погодився і прокурор в судовому засіданні, що, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, що пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_5 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки останній не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути територію міста Києва.

Крім того, враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається. Також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя бере до уваги, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, доведені органом досудового розслідування та враховані слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва під час обрання 10.12.2022 року запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. Вказані ризики не зменшилися, що жодним чином не спростовано стороною захисту.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (ч. 2 ст. 114 КПК України).

Слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити запобіжний захід відносно підозрюваного на 60 днів, однак зазначений строк не узгоджується зі строком досудового розслідування, який з урахуванням п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України закінчується 10.02.2023 року.

При цьому, нормами кримінально-процесуального закону визначено подальший порядок продовження строків досудового розслідування, однак орган досудового розслідування таким правом не скористався.

Отже, продовження слідчим суддею строку тримання під вартою підозрюваного поза межами строку досудового розслідування вочевидь не узгоджують з вимогами визначеними ч. 3 ст. 197 КПК та усталеною практикою ЄСПЛ.

Так, Європейський Суд звернув увагу на необхідність утримання підозрюваної особи під вартою лише на підставі відповідного судового рішення, в тому числі зазначено, що при направленні обвинувального акту до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування (справа «Чанєв проти України» заява № 46193/13 від 09.10.2015 року).

Слід звернути увагу, що згідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Однак за наявності інших запобіжних заходів встановлених ч. 1, 2 ст. 176 КПК, лише строк тримання під вартою і строк домашнього арешту обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього переліку немає. Логічним є висновок, що вимоги ч. 3 ст. 219 КПК застосовні до запобіжних заходів, які не обмежують право на особисту свободу.

У справі «Чопенко проти України» (Заява № 17735/06) у п. 62. Суд повторно зазначає, що саме національні органи, зокрема суди, мають вирішувати проблеми тлумачення національного законодавства. Проте Суд повинен перевірити, чи спосіб, в який тлумачиться та застосовується національне законодавство, породжує наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду рішення у справі «Скордіно проти Італії (№ 1)», Заява № 36813/97).

Строк тримання під вартою при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження поза межами строку досудового розслідування жодним процесуальним законом не визначений, а тому врахування його в строк досудового розслідування обов`язково призведе до невиправданого та незаконного тримання підозрюваного під вартою, що є неприпустимим.

Вказані висновки узгоджуються, окрім іншого і з практикою ЄСПЛ (справа «Єлоєв проти України», (Заява № 17283/02 від 06.11.2008 року). Так, практика тримання обвинувачених під вартою без конкретного юридичного підґрунтя або за відсутності чітких правил, які б регулювали такі питання, внаслідок чого такі особи можуть бути позбавленими свободи протягом необмеженого строку без відповідного дозволу суду, - несумісна з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, які червоною ниткою проходять через Конвенцію і принцип верховенства права.

Таким чином, період тримання підозрюваного під вартою протягом часу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, поза межами встановлених строків досудового розслідування, не відповідає вимогам п. 1 ст. 5 Конвенції.

Слід зауважити, що кримінальним процесуальним законом, зокрема ч. 3 ст. 197 КПК України, чітко врегульовано питання щодо строків тримання під вартою та їх меж, на противагу від ч. 3 ст. 219 КПК, яка допускає, у деяких випадках, зміщення строків досудового розслідування, що носить характер правової невизначеності.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 повинен бути продовжений строку досудового розслідування на 5 діб.

В поданому клопотанні про орган досудового розслідування також просить продовжити строк дії запобіжного заходу з альтернативним визначення застави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Обставин, за яких наявні підстави не визначати розмір застави, при розгляді клопотання слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної або обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи суть та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий розмір визначений з урахування особи підозрюваного та його майнового стану, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 52, 131, 177, 178, 182, 183, 184, 186-187, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новочеркаськ Ростовської обл. Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, в межах строку досудового розслідування на 5 діб.

Строк дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити до 18 год. 20 хв. 10 лютого 2023 року.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 53 680 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, і процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, та за викликом слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, суду, окрім за обставин його виклику в межах кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 10 лютого 2023 року.

Слідчий суддя: