Справа 303/199/18
№ 1-кп/303/551/22
Номер рядка с/з 98,125
В И Р О К

11 квітня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Мукачеві кримінальне провадження № 0000727, внесене до ЄРДР 29.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зереєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, адвоката, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні та вихованні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, (ст. 209 КК України у редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення)

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3

- захисників (адвокатів) ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7

ув с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Обвинувачений, ОСОБА_3 , у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, маючи умисел на незаконне придбання права на майно, а саме квартири АДРЕСА_2 та з метою втілення вказаного злочинного умислу, розробив шахрайську схему, яка передбачала декілька етапів, у тому числі залучення підставної особи для реалізації свого злочинного умислу та відведення від себе підозри.

На реалізацію першого етапу злочинного умислу, 01.07.2016 ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, подав до Мукачівського міськрайонного суду позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно квартиру АДРЕСА_2 від імені ОСОБА_8 та без відома останнього, достовірно знаючи про те, що жодних підстав для набуття права власності на вказану квартиру ОСОБА_8 не має. Підпис ОСОБА_8 у позовній заяві ОСОБА_3 підробив власноручно. Однак, 08.08.2016 року ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду позовну заяву ОСОБА_8 до Мукачівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно у цивільній справі №303/4660/16-ц було залишено без руху у зв`язку із не зазначенням у позовній заяві ціни позову та несплатою судового збору з урахуванням ціни позову. Продовжуючи свої умисні дії ОСОБА_3 подав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб до Мукачівського міськрайонного суду власноруч написану заяву про визначення ціни позову, яку особисто підписав від імені ОСОБА_8 до якої додав квитанцію про сплату судового збору, у якій платником вказано ОСОБА_8 .

З урахування вказаної заяви, 15.09.2016 року ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду було відкрито провадження у цивільній справі №303/4660/16-ц, за позовом ОСОБА_8 до Мукачівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. З метою уведення в оману судді Мукачівського міськрайонного суду у цивільній справі №303/4660/16-ц, який здійснював розгляд вказаної позовної заяви, про дійсне волевиявлення зазначеного у позовній заяві позивача та самого факту звернення до суду від імені ОСОБА_8 , 28.09.2016 року ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, подав до Мукачівського міськрайонного суду власноручно виготовлену заяву від імені ОСОБА_8 про розгляд позовної заяви без участі позивача, підпис від імені ОСОБА_8 у якій ОСОБА_3 підробив власноручно. 29.09.2016 року без участі сторін цивільного провадження суддею Мукачівського міськрайонного суду винесено заочне рішення про визнання за ОСОБА_8 права власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_3 , яке набуло законної сили 11.10.2017 року та яке ОСОБА_3 отримав у невстановлений досудовим слідством спосіб.

На реалізацію другого етапу злочинного умислу, 24.01.2017 року ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, подав до державного реєстратора Ракошинської сільської ради Закарпатської області ОСОБА_9 , документи щодо квартири АДРЕСА_2 , а саме: копію технічного паспорта, копію технічної характеристики квартири, нотаріально посвідчену копію заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29.09.2016 року у цивільній справі №303/4660/16-ц, квитанцію про сплату адміністративного збору, у якій платником зазначено ОСОБА_8 , копію паспорта громадянина України та копію картки фізичної особи платника податків ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_3 власноручно підписався від імені ОСОБА_8 у сформованих державним реєстратором заявах про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) в графах «підпис заявника» та здійснив власноручний напис «отримав всі оригінали документів в повному обсязі 24.01.2017» та поставив особистий підпис від імені ОСОБА_8 . У подальшому, державним реєстратором Ракошинської сільської ради Закарпатської області ОСОБА_9 , здійснено державну реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_8 .

На реалізацію третього етапу злочинного умислу, 28.02.2017 року ОСОБА_3 , перебуваючи у приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_10 , застосовуючи обман до ОСОБА_8 , під приводом підписання довіреності з метою позитивного вирішення питання щодо реєстрації права власності на будинок за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_4 , спонукав останнього не читаючи змісту підписати довіреність, якою ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися (вчиняти від його імені правочини, в тому числі договори купівлі-продажу, міни, ренти, оренди, поділу тощо) щодо належної йому на праві власності квартири, котра знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , про наявність права власності, на яку ОСОБА_8 було невідомо, оскільки останній із позовною заявою до суду він не звертався, участі у судових засіданнях не брав та участі в реєстрації права власності на квартиру не приймав.

Таким чином, ОСОБА_3 закінчив здійснення злочинного умислу та придбав у незаконний спосіб право на розпорядження квартирою АДРЕСА_2 .

Внаслідок втрати потерпілою ОСОБА_11 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 1069192 гривень, що в шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та складає особливо великі розміри.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.190 КК України, - шахрайство, тобто придбання права на майно шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Крім цього, 28.02.2017 року внаслідок реалізації заздалегідь розроблених декількох етапів злочинної діяльності, ОСОБА_3 шахрайським шляхом використовуючи підставну особу ОСОБА_8 у незаконний спосіб придбав право на розпорядження квартирою АДРЕСА_2 та спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 1069192 гривень, що в шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та складає особливо великі розміри.

З метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що право на розпорядження квартирою АДРЕСА_2 набуте ним унаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, з метою легалізації, 01.03.2017 року, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_6 , уклав із ОСОБА_12 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , реальна ринкова вартість якої відповідно до висновку будівельно-оціночної експертизи становить 1069192 гривні, від свого імені, діючи по довіреності від ОСОБА_8 .

Разом з цим, при оформленні та підписанні договору купівлі - продажу квартири, приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_10 були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна із визначенням власника квартири ОСОБА_12 за договором купівлі-продажу квартири від 01.03.2017 року.

Відповідно, ОСОБА_3 реалізував набуте ним унаслідок вчинення суспільно- небезпечного протиправного діяння право розпоряджатись квартирою АДРЕСА_2 та відчужив її за оплатним договором купівлі продажу ОСОБА_12 , за що отримав від нього грошові кошти в розмірі 74800 гривень, згідно договору купівлі продажу квартири.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.209 КК України, - легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме вчинення правочину з майном одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також набуття коштів одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів (ст. 209 КК України у редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення).

Обвинувачений, ОСОБА_3 від дачі показань у судовому засіданні відмовився в порядку ст. 63 Консттуції України.

Потерпіла ОСОБА_11 , не виявила бажання бути писутньою під час судового провадження, її представник адвокат ОСОБА_7 подав відповідну заяву про відсутність у потерпілої претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки належна їй квартира повернуту у її власність, покарання залишає на розсуд суду. При цьому, представник потерпілої ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_7 брав участь у судових засіданнях під час судового провадження.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 у порядку ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань у судовому засіданні, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, - шахрайство, тобто придбання права на майно шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах, обставини і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, стверджуються наступними дослідженими та перевіреними судом належними і допустимими доказами:

- заявою ОСОБА_11 до Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 25.12.2017 року про вчинення злочину, згідно якої невідомі особи шахрайським шляхом позбавили її права власності на належну їй за заповітом квартиру АДРЕСА_2 . Невідомі їй особи визнали за собою право власності на належну їй квартиру, яку вподальшому незаконно відчужили третім особам. При цьому ОСОБА_11 подала заяву від 25.12.2017 року про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні за ч.4 ст.190 КК України;

- записом № 4 Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей від 27.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_8 довіреністю від 14.05.2014 року уповноважив ОСОБА_3 на представництво його інтересів по оформленню спадщини та розпорядження нерухомим майном;

- протоколом обшуку від 27.06.2017 року, проведеного уповноваженим слідчим на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2017 року, за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , у ході якого на другому поверсі будинку, у столі виявлено та вилучено позовну заяву від позивача ОСОБА_8 з друкованим та рукописним текстом на трьох аркушах, яка постановою слідчого від 09 серпня 2017 року була визнана речовим доказом;

- копією заочного рішення Мукачівського міськрайонного суд Закарпатської області від 29.09.2016 року, згідно якого за ОСОБА_8 визнано право власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

- показами свідка ОСОБА_8 з технічного носія із зафіксованими показаннями свідка, даними ним в порядку ст. 225 КПК України, під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду в судовому засіданні 21.04.2017 року, відображеними в журналі судового судового засідання, який досліджено судом, згідно якого свідок ОСОБА_8 який показав, що в м. Мукачево ніколи не проживав, з ОСОБА_13 не знайомий, її не доглядав, до Мукачівського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання права власності не звертався, заяву про розгляд справи у його відсутності до Мукачівського міськрайонного суду не подавав. Підпис на позовній заяві в якій відповідач є Мукачівська міська рада від 01 липня 2016 року про визнання права власності вчинений не ним. Довіреність для представництва його інтересів надавав ОСОБА_3 , вважав, що той оформляє документи на його будинок, у якому він проживає в с. Клячаново. До зустрічі з нотаріусом ОСОБА_3 взяв від нього паспорт та код, коли нотаріус разом із ОСОБА_14 приходили до нього додому він був тверезим, хотів читати, що підписує, але ОСОБА_3 сказав: «що, ти мені не довіряєш» і не дав можливості читати. (журнал судового засідання від 21.04.2017 року в якому допитано свідка ОСОБА_8 по справі № 1кс/303/458/17, та технічний носій із зафіксованими показаннями свідка, визнаний речовим доказом у данному кримінальному провадженні на підставі Постанови слідчого від 09.08.2017 року).

Стороною захисту під час судового розгляду, заявлено про очевидну недопустимість (ч.2 ст. 89 КПК України), як доказу даних, здобутих у ході допиту свідка ОСОБА_8 в порядку ст. 225 КПК України слідчим суддею. Клопотання захисту мотивовано тим, що слідчим суддею не було встановлено обставини, які б вказували на існування небезпеки для життя чи здоров`я свідка (відомості про стан здоров`я свідка), що унеможливлювали б допит свідка ОСОБА_8 під час судового провадження та давали б підстави для допиту свідка в порядку ст. 225 КПК УКраїни.

Суд вирішуючи клопотання сторонни захисту щодо визнання недопустимим доказом покази свідка ОСОБА_8 даними ним в порядку ст. 225 КПК України, виходить з такого. Відповідно до положень ч.4 ст. 95 КПК України,суд може обгрунтовувати свої висновки, крім показань, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, також показаннями свідків або потерпілих, отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК, шляхом допиту свідків або потерпілих слідчим суддею під час досудового розслідування за наведених у ній обставин. Отже, законодавець, визначаючи таку можливість отримання обов`язкових для всіх судів показань-доказів, виходив з того, що саме через неупередженість слідчого судді показання допитаного ним свідка чи потерпілого, які будуть повністю зафіксовані на технічному носії, набувають ознак доказу без наступного їх обов`язкового допиту під час судового розгляду.

З врахуванням того, що на момент повторного розгляду судом першої інстанції даного кримінального провадження, свідок ОСОБА_8 помер, що беззаперечно визнається сторонами кримінального провадження, суд скористався положеннями ч. 4 ст. 95 КПК України. Жодних даних про те, що мала місце упередженість слідчого судді під час прийняття рішення про допит свідка ОСОБА_8 та під час здійснення допиту даного свідка слідчим суддею, у судовому засідання стороною захисту не надано, а судом не встановлено. Як вбачається з ухвали про допит свідка під час досудового розслідування від 21.04.2017 року, слідчим суддею було вирішено провести допит свідка ОСОБА_8 у відсутності сторони захисту, оскільки на момент його провадження жодній особі не повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000727, внесеному до ЄРДР 29.03.2017 року за ч.2 ст.190 КК України.

Таким чином, у суду відсутні законні підстави для визнання очевидно недопустимим доказом, показання свідка ОСОБА_8 які отримані в порядку ст. 225 КПК України.

- висновком судової почеркознавчої експертизи від 12.09.2017 року № 4/218, відповідно до висновку якої встановлено: підпис у позовній заяві № 16468 від 04.08.2016 року у графі « ОСОБА_8 » виконаний ОСОБА_3 ; рукописний текст на конверті виконаний ОСОБА_3 ; рукописний текст та підпис на заявах від 14.09.2016 року та від 28.09.2016 року виконаний ОСОБА_3 ; рукописний текст та підпис в заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20593480 від 24.01.2017 у графі «підпис заявника» виконані ОСОБА_3 , рукописний текст та підпис в довіреності № 47 від 28.02.2017 у графі довірителя «підпис» виконані ОСОБА_8 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 29.06.2017 року, згідно якого уповноваженим слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Звакарпатської області від 13.06.2017 року, отримано доступ дооригіналів документів з можливістю їх вилучення, а саме: оригіналів позовної заяви ОСОБА_8 від 01.07.2016 року до відповідача Мукачівської міської ради з конвертом; рукописної заяви від імені ОСОБА_8 про визначення ціни позову; рукописна заява від імені ОСОБА_8 про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог від 28.09.2016 року, які знаходяться у цивільній справі № 303/4660/16-ц, 2/303/2241/16, яка перебуває у володінні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Л. Толстого, 13, які вподальшому постановою слідчого від 09.08.2017 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

При дослідженні висновку експерта почеркознавчої експертизи від 12.09.2017 року № 4/218, судом враховано зауваження, викладені в ухвалі Тернопільського апеляцйного суду від 27.05.2021 року, щодо «суперечностей» встановлених в ході апеляційного розгляду.

Так, згідно обвинувального акту та оригіналу позовної заяви ОСОБА_8 до Мукачівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно від 01.07.2016 року, яка надійшла до суду за № 16468 від 04.08.2016 року, згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 12.09.2017 року № 4/218, встановлено: підпис у позовній заяві № 16468 від 04.08.2016 року у графі « ОСОБА_8 » виконаний ОСОБА_3 , що стверджує факт того, що ОСОБА_3 підписав заяву від імені ОСОБА_8 на позовній заяві від 01.07.2016 року, яка надійшла до суду 04.08.2016 року. Щодо заяви рукописним текстом та підписом, поданої у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб до Мукачівського міськрайонного суду та зареєстрованої за № 19416 від 14.09.2016 року, то згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 12.09.2017 року № 4/218, встановлено: що рукописний текст та підпис на заяві № 19416 від 14.09.2016 року виконані ОСОБА_3 , що підтверджує факт того, що ОСОБА_3 написав та підписав заяву ОСОБА_8 .

Таким чином, обставини інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у цій частині підтверджуються належними та допустимими доказами, безпосережньо дослідженими судом у судовому засіданні, в порядку ст. 23 КПК України, а тому визнаються судом доведеними.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показів у судовому засіданні, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, - легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме вчинення правочину з майном одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також набуття коштів одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, (ст. 209 КК України у редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), обставини і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, стверджуються наступними дослідженими та перевіреними судом належними і допустимими доказами:

- копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.01.2014 року, згідно якого спадкодавцець ОСОБА_13 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копією заяви ОСОБА_11 про прийняття спадщини від 16.01.2014 року, яка відкрилася після смерті ОСОБА_13 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- записом від 17.10.2005 року в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 29.03.2017 року, згідно якого квартира АДРЕСА_2 , на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- заявою ОСОБА_11 до Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 25.12.2017 року про вчинення злочину, згідно якої невідомі особи шахрайським шляхом позбавили її права власності на належну їй за заповітом квартиру АДРЕСА_2 . Невідомі їй особи визнали за собою право власності на належну їй квартиру, яку вподальшому незаконно відчужили третім особам.

- записом № 6 Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей від 27.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_8 довіреністю від 28.02.2017 року уповноважив ОСОБА_3 на розпорядження квартирою та представництво інтересів;

- протоколом обшуку від 27.06.2017 року, проведеного уповноваженим слідчим на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2017 року за місцем здійснення професійної діяльності ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_7 , у ході якого у квартирі виявлено та вилучено: фотокопія договору купівлі - продажу № 48 від 01.03.2017 р. квартири, витяг з реєстру, копію паспорта ОСОБА_12 , які постановою слідчого від 09 серпня 2017 року були визнані речовими доказами;

- договором купівлі-продажу квартири від 01.03.2017 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , згідно якого ОСОБА_3 , що діє, як представник від імені ОСОБА_8 на підставі довіреності, посвідченої 28.02.2017 року (продавець) продав, тобто передав у власність ОСОБА_15 квартиру квартиру АДРЕСА_2 за ціною по домовленості сторін 74800,00 гривень. Договір купівлі-продажу зареєстрований у реєстрі за № 48, посвідчений приватним нотаріусом Мукачвіського РНО Закарпатської області, ОСОБА_10 ;

- записом від 29.03.2017 року в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 29.03.2017 року, згідно якого квартира АДРЕСА_2 , на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8 , виданий 01.03.2017 оку, приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_10

- висновком судової будівельно-технічної експертизи від 22.06.2017 року № 11-06/17, згідно якого ринкова вартість об`єкту нерухомості квартири АДРЕСА_2 станом на 29.09.2016 року та станом на 18.01.2017 року складає 1069192 (один мільйон шістдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто дві) гривні.

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.06.2017 року, згідно якого уповноваженим слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Звакарпатської області від 13.06.2017 року, отримано доступ до оригіналів документів, які стали підставою державної реєстрації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкту 104, номер запису про право власності 18656488 від 18.01.2017 року індексний номер витягу № 78724507, які знаходяться у володінні державного реєстратора Ракошинської сільської ради Закарпатської області ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_9 , які вподальшому постановю слідчого від 09.08.2017 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.06.2017 року, згідно якого уповноваженим слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Звакарпатської області від 13.06.2017 року, отримано доступ до до документів, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 , офіс якого розташований за адресою: АДРЕСА_6 , з можливістю їх вилучення: довіреності № 47 від 28.02.2017 року від імені довірителя ОСОБА_8 та документи що стали підставою її посвідчення; довіреності № 104 від 14.05.2014 року, від імені довірителя ОСОБА_8 та документи, що стали підставою для її посвідчення; довіреності № 106 від 14.05.2014 року від імені довірителя ОСОБА_8 та документи, що стали підставою для її посвідчення; договору купівлі - продажу № 48 від 28.02.2017 року предметом якого була квартира АДРЕСА_3 , та документи, що стали підставою його посвідчення; копії сторінок журналу реєстрації нотаріальних дій, де міститься підпис довірителя та продавця згідно довіреностей № 47 від 28.02.2017 року, № 104 від 14.05.2014 року, № 106 від 14.05.2014 року та договору купівлі - продажу № 48 від 28.02.2017 року, які вподальшому постановю слідчого від 09.08.2017 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дослідивши в порядку ст. 358 КПК України документи, які надані прокурором та містяться в матеріалах кримінального провадження, речові докази (документи), які містилися у спец пакеті НПУ ГСУ № 4354284, та надавши оцінку зібраним доказам, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 337 КПК України дійшов висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 4 ст.190 КК України та ч.1 ст.209 КК України, а вина його доведена повністю, хоч обвинуваченим при роз`ясненні йому в порядку ст. 348 КПК України судом суті обвинувачення, не визнана про що зазначено у журналі судового засідання від 22.12.2022 р., запис № 26 13:35:28. При цьому, обвинувачений повідомив суду, що не бажає давати показання в судовому засіданні.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2016 року у справі № 5-250кс.16, до суб`єктів обману при вчиненні шахрайства належать не лише власники, а й інші особи, уповноважені на вчинення юридично значущих дій стосовно майна. Введення таких осіб в оману дає підстави говорити про опосередковане вчинення шахрайства. Оскільки ст. 190 КК України не вимагає, щоб особа, яка вводиться в оману при вчиненні шахрайства, і потерпілий від цього злочину (тобто той, кому заподіюється майнова шкода) збігались.

Складовою підстави кримінальної відповідальності за шахрайство є усвідомлення суб`єктом злочину того факту, що предмет злочину є для нього чужим, що він заволодіває чужим майном за відсутності будь-якого дійсного чи уявного права на нього. Кримінальна відповідальність за шахрайство пов`язана зі встановленням усвідомлення винним факту заволодіння чужим майном з метою його безоплатного, безповоротного обернення на свою користь (чи третіх осіб) за відсутності законних підстав, збільшення внаслідок цього власних або третьої особи майнових фондів. Усвідомлення винуватою особою, кому саме належить чуже майно та на яких підставах, чи заволодіває він майном, використавши оману власника цього майна, чи оману іншої особи, у володінні якої воно перебуває, не є вирішальним для встановлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК. (Постанова ВС від 4 серпня 2021 року, справа №712/10080/15-к)

Що стосується ст. 209 КК України, то основним безпосереднім об`єктом цього кримінального правопорушення є встановлений із метою протидії залученню в економіку «брудного» майна порядок здійснення господарської діяльності, а також порядок учинення цивільно-правових правочинів у частині використання майна, не пов`язаного з господарською діяльністю. Додатковий безпосередній об`єкт можна визначити як суспільні відносини у сфері економічної діяльності та правосуддя. Предметом кримінального правопорушення є майно, одержане злочинним шляхом. Важливо розуміти, що отримання майна повинне відбутися виключно внаслідок учинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, оскільки інакше кримінальна відповідальність за ст. 209 КК України стає неможливою. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України, визначена законодавцем як набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, зокрема і здійснення фінансової операції, учинення правочину з таким майном, переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження. Суб`єктивна сторона легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, виражається у прямому умислі, обов`язковою умовою є те, що особа знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, цілком чи частково одержано злочинним шляхом. Суб`єктом досліджуваного кримінального правопорушення є особа, яка досягла шістнадцяти років.

У Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» зазначено таке: доходи, одержані злочинним шляхом, це будь-які активи, одержані прямо чи опосередковано внаслідок вчинення злочину, зокрема валютні цінності, рухоме та нерухоме майно, майнові та немайнові права, незалежно від їх вартості.

Відповідальність за ст. 209 КК України настає за умови, що винна особа вчинила будь-які фінансові операції чи угоди з грошовими коштами та іншим майном, здобутими завідомо злочинним шляхом.

Таким чином, судом на підставі досліджених доказів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 керуючись прямим корисливим умислом та метою особистого збагачення, достеменно усвідомлюючи, що ним у шахрайський (ч.4 ст.190 КК України) спосіб досягнуто злочинної мети на заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , вирішив продати вищевказаний об`єкт нерухомості особі, якій нічого не відомо про спосіб набуття права власності на нього, тобто добросовісному покупцеві - ОСОБА_12 від імені фіктивного власника ОСОБА_8 , тим самим легалізувавши даний об`єкт нерухомого майна, здобутий злочинним шляхом (ч.1 ст.209 КК України) та відводячи увагу правоохоронних органів від себе ОСОБА_3 , як дійсного фігуранта злочинної схеми. При оформленні та підписанні договору купівлі - продажу квартири, приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_10 були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна із визначенням власника квартири ОСОБА_12 за договором купівлі-продажу квартири від 01.03.2017 року. Відповідно, ОСОБА_3 реалізував набуте ним унаслідок вчинення суспільно- небезпечного протиправного діяння право розпоряджатись квартирою АДРЕСА_2 та відчужив її за оплатним договором купівлі продажу ОСОБА_12 , за що отримав від нього грошові кошти в розмірі 74800 гривень, згідно договору купівлі продажу квартири.

Твердження сторони захисту про те, що підзахистний ОСОБА_3 діяв виключно від імені та в інтересах ОСОБА_8 , відповідно до нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_8 спростовуються фактичними даними про те, що підпис у позовній заяві № 16468 зданої до суду 04.08.2016 року та рукописний текст і підпис у заяві № 19416, у графі «підпис заявника» (підпис ОСОБА_8 ), виконаний ОСОБА_3 саме як ОСОБА_8 , а не як представника позивача ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_3 , як того вимагає ЦПК України зі змінами, які діяли на момент звернення з позовом до суду. Зокрема, ст. 119 ЦПК України в редакції, що діяла станом на вересень 2016 року, визначала, що 3. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання; 8. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження. Крім того, як вбачається зі змісту заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29.09.2016 року, з позовом до Мукачівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, звернувся саме ОСОБА_8 а не представник позивача ОСОБА_8 на підставі довіреності, виданої останнім.

Твердження сторони захисту про те, що підзахисний ОСОБА_3 перебуваючи у приватного нотаріуса Мукачівського РНО Закарпатської області, ОСОБА_10 , жодним чином не міг спонукати ОСОБА_8 до підписання довіреності на його ( ОСОБА_3 ) ім`я не читаючи змісту довіреності, якою ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися (чиняти від його імені правочини) щодо належного йому майна, оскільки нотаріус особисто перевірив дієздатність ОСОБА_8 , який звернувся за вчиненням нотаріальної дії, переконався в результаті проведеної розмови з ОСОБА_8 , що така нотаріальна дія відповідає його волі, суд вважає можливим і достовірним за умови, якщо ОСОБА_8 був у попередній змові з адвокатом ОСОБА_3 щодо незаконного заволодінням майном третьої особи.

Твердження сторони захисту про те, що підзахисний ОСОБА_3 не був знайомий з особою, яка визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ніколи не обманював останню та не зловживав її довірею, повністю узгоджується з обставинами, встановленими у судовому засіданні, осільки згідно встановленого судом, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на придбання шляхом обману права на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , яку після смерті власника майна ОСОБА_13 31.07.203 р. мала успадкувати внучка померлої, ОСОБА_11 , що було усунуто у процесі тривалих судових слухань в порядку цивільного судочинства у результаті яких, 24.07.2017 року квартира повернута у власність законного спадкоємця ОСОБА_11 , тому, як зазначив у судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 , потерпіла не заявила цивільний позов у кримінальному провадженні, бо вся збитки їй відшкодовано позп межами даного кримінального провадження.

Твердження сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було дотримано вимог ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів іншій стороні, спростовується записом № ( та № 10 в реєстрі матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту, згідно якого 10.01.2018 року в період часу з 13:30-14:30 з матеріалами кримінального провадження ознайомлено представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , та 10.01.2018 року в період часу з 11:00-13:00 з матеріалами кримінального провадження ознайомлено підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_16 , того ж дня 10.01.2018 року складений обвинувальний акт відносно плідско , який 12 січня 2018 року, вручений прокурором підозрюваному та його захиснику разом з копією реєстру матерілав досудового розслідування. Крім того, у процесі судового провадження, новим захисникам обвинуваченого ОСОБА_3 судом надавалися матеріали кримінального провадження, які навні у матеріалах судової справи для ознайомлення.

Зібраними у справі доказами в їх сукупності доводиться факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.190 КК України, - шахрайство, тобто придбання права на майно шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах, та за ч.1 ст.209 КК України, - легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме вчинення правочину з майном одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також набуття коштів одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів. (ст. 209 КК України у редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення).

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за доведеними стороною обвинувачення інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не судимий, на обліку в психіатра, фтизіатра, нарколога не перебуває, має свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, № 21/2778, видане 26.03.2021 року Радою адвокатів Закарпатської області, рішення № 49 від 25.03.2021 року, одружений, має на утриманні та вихованні трьох неповнолітніх дітей, згідно досудової доповіді уповноваженого органу пробації, має «середній» ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та «середній» небезпеки для суспільства, виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі, за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, за наявності мотивів і готовності до змін самого обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 190, ч.1 ст.209 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим, та із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1 ст. 76 КК України.

Відносно ОСОБА_3 на стадії судового провадження запобіжний захід не застосовано.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Речові докази: журнал судового засідання від 21.04.2017 року в якому допитано свідка ОСОБА_8 по справі № 1кс/303/458/17, позовна заява від позивача ОСОБА_8 з друкованим та рукописним текстом на трьох аркушах, оригінали позовної заяви ОСОБА_8 від 01.07.2016 року до відповідача Мукачівської міської ради з конвертом; рукописної заяви від імені ОСОБА_8 про визначення ціни позову; рукописна заява від імені ОСОБА_8 про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог від 28.09.2016 року, які знаходяться у цивільній справі № 303/4660/16-ц, 2/303/2241/16, яка перебуває у володінні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Л. Толстого, 13, фотокопія договору купівлі - продажу № 48 від 01.03.2017 р. квартири, витяг з реєстру, копію паспорта ОСОБА_12 , оригінали документів, які стали підставою державної реєстрації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкту 104, номер запису про право власності 18656488 від 18.01.2017 року індексний номер витягу № 78724507, які знаходяться у володінні державного реєстратора Ракошинської сільської ради Закарпатської області ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_9 , довіреності № 47 від 28.02.2017 року від імені довірителя ОСОБА_8 та документи що стали підставою її посвідчення; довіреності № 104 від 14.05.2014 року, від імені довірителя ОСОБА_8 та документи, що стали підставою для її посвідчення; довіреності № 106 від 14.05.2014 року від імені довірителя ОСОБА_8 та документи, що стали підставою для її посвідчення; договору купівлі - продажу № 48 від 28.02.2017 року предметом якого була квартира АДРЕСА_3 , та документи, що стали підставою його посвідчення; копії сторінок журналу реєстрації нотаріальних дій, де міститься підпис довірителя та продавця згідно довіреностей № 47 від 28.02.2017 року, № 104 від 14.05.2014 року, № 106 від 14.05.2014 року та договору купівлі - продажу № 48 від 28.02.2017 року, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати: за проведення експертиз у кримінальному провадженні складають суму 790,96 гривень та 1760,80 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись: ст. 368-374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, призначивши покарання:

-за ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна;

-за ч. 1 ст.209 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права займатися адвокатською діяльністю на строк 1 (один) рік та з конфіскацією майна;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займатися адвокатською діяльністю на строк 1 (один) рік з конфіскацією майна;

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджененого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовано.

Речові докази: журнал судового засідання від 21.04.2017 року в якому допитано свідка ОСОБА_8 по справі № 1кс/303/458/17, позовна заява від позивача ОСОБА_8 з друкованим та рукописним текстом на трьох аркушах, оригінали позовної заяви ОСОБА_8 від 01.07.2016 року до відповідача Мукачівської міської ради з конвертом; рукописної заяви від імені ОСОБА_8 про визначення ціни позову; рукописна заява від імені ОСОБА_8 про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог від 28.09.2016 року, які знаходяться у цивільній справі № 303/4660/16-ц, 2/303/2241/16, яка перебуває у володінні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Л. Толстого, 13, фотокопія договору купівлі - продажу № 48 від 01.03.2017 р. квартири, витяг з реєстру, копію паспорта ОСОБА_12 , оригінали документів, які стали підставою державної реєстрації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкту 104, номер запису про право власності 18656488 від 18.01.2017 року індексний номер витягу № 78724507, які знаходяться у володінні державного реєстратора Ракошинської сільської ради Закарпатської області ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_9 , довіреності № 47 від 28.02.2017 року від імені довірителя ОСОБА_8 та документи що стали підставою її посвідчення; довіреності № 104 від 14.05.2014 року, від імені довірителя ОСОБА_8 та документи, що стали підставою для її посвідчення; довіреності № 106 від 14.05.2014 року від імені довірителя ОСОБА_8 та документи, що стали підставою для її посвідчення; договору купівлі - продажу № 48 від 28.02.2017 року предметом якого була квартира АДРЕСА_3 , та документи, що стали підставою його посвідчення; копії сторінок журналу реєстрації нотаріальних дій, де міститься підпис довірителя та продавця згідно довіреностей № 47 від 28.02.2017 року, № 104 від 14.05.2014 року, № 106 від 14.05.2014 року та договору купівлі - продажу № 48 від 28.02.2017 року залишити при матеріалах судової справи.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зереєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні, які складають суму 790,96 гривень та 1760,80 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий Наталія МОРОЗОВА