Ухвала

про залишення скарги без руху

6 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 466/9314/14-к

провадження № 51-595 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

За вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Відмовлено у задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що представник потерпілого не погоджується з вказаними судовими рішеннями. Просить вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу представника потерпілого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, представник потерпілого фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки в касаційному порядку.

Водночас, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК представник потерпілого не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Таким чином, недодержання представником потерпілого вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 , залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3