Справа № 558/200/22
номер провадження 1-кп/558/12/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року смт Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000078 від 10.05.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна вища, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального Кодексу України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

10.05.2022 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи на проїжджій частині дороги по вулиці Замкова, що в смт. Демидівка Дубенського району Рівненської області, навпроти господарства № 21, на грунті неприязних відносин, вступив у конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого у нього виник умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, ОСОБА_3 з метою заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись на території господарства АДРЕСА_1 , наніс ОСОБА_6 один удар синтетичною палицею, яку тримав в правій руці, в ділянку перенісся та один удар синтетичною палицею в ділянку шиї зліва. В подальшому ОСОБА_3 знову наніс два удари ОСОБА_6 тією ж палицею по ділянці правого стегна та гомілки. Потім, ОСОБА_3 наніс два удари кулаком в ділянку верхньої губи та ділянку правого ока ОСОБА_6 ..

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, після того, як потерпіла ОСОБА_6 впала на земляний трав`янистий покрив на коліна, ОСОБА_3 підійшов до неї та тримаючи однією рукою за шию, умисно наніс декілька ударів кулаком іншої руки в ділянку шиї зліва і справа, та в ділянку лівого плеча.

В результаті вчинення вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу навколо лівого ока, припухлості повік цього ока, припухлості зліва у виличній і завушній ділянках, забійної рани там же в завушній ділянці, крововиливу та припухлості верхньої губи, садна та крововиливів на задній поверхні шиї зліва і справа, крововиливів і садна на лівому плечі, садна і крововиливів на правій нозі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд з`ясував думку сторони обвинувачення та сторони захисту, інших учасників судового провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження. Суд визнав за необхідне дослідити всі докази та обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, а саме допитати обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідити долучені до матеріалів кримінального провадження речові докази, документи та висновки експертів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що він проживає в АДРЕСА_1 . По сусідству з ним проживає потерпіла ОСОБА_6 , з якою у нього неодноразово виникали конфлікти. При цьому, з її батьками, які проживають там же, у нього відносини нормальні. Про дані конфлікти він повідомляв органи поліції.

10.05.2022 року біля 17.00 години ОСОБА_3 проходив по вулиці Замковій в смт. Демидівка з оприскувачем на плечах та палицею для лиж світло жовтого кольору. В цей час ОСОБА_6 вийшла із території свого господарства та почала обзивати його нецензурним словами та крикнула, щоб він «здох». Зі слів ОСОБА_3 , він не витримав образ та наніс ОСОБА_6 не більше п`яти ударів руками та палицею. Під час бійки ОСОБА_6 також пошкрябала йому обличчя та спричинила йому тілесні ушкодження.

Під час бійки до них підбіг сусід ОСОБА_7 , який, на думку ОСОБА_3 , нібито хотів припинити бійку, але також наніс удар і ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 вважає, що він себе захищав від незаконних дій ОСОБА_6 , незадовго до тих подій він переніс інфаркт. Заявленого до нього позову ОСОБА_8 про відшкодування спричиненої моральної шкоди ОСОБА_3 не визнає.

Під час допиту в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково.

На стадії судових дебатів обвинувачений ОСОБА_3 проінформував суд про те, що він повністю визнає свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона проживає в АДРЕСА_1 . По сусідству з її господарством проживає громадянин ОСОБА_3 , з яким у неї неодноразово виникали конфлікти. На її думку, ОСОБА_3 неякісно веде господарство. При цьому, по даному факту вона не зверталася в комунальні та інші органи.

10.05.2022 року біля 17.00 години вона працювала на присадибній ділянці свого господарства. В цей час біля неї проходив ОСОБА_3 ( в руках у нього була синтетична палиця жовтого кольору та оприскувач) та почав плювати в її сторону. Відстань між ними була до двох метрів. У відповідь ОСОБА_6 почала до нього кричати. В подальшому, ОСОБА_3 кинувся до ОСОБА_6 та палицею почав наносити їй удари в область перенісся, очей, шию та гомілку. Потім ОСОБА_3 продовжив нанесення потерпілій ударів кулаками, коли вона впала на коліна. Під час нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 палиця, якою він наносив удари, зламалася та кінці її висіли на волокнах.

Під час бійки ОСОБА_6 почала кричати і на її крик прибіг сусід ОСОБА_7 . Зі слів потерпілої, ОСОБА_9 припинив бійку та нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Також, потерпіла показала, що ОСОБА_3 готовився до спричинення їй тілесних ушкоджень, про що свідчить наявність палиці та чисельність ударів(біля десяти). Крім того, за два тижні до конфліку, ОСОБА_3 говорив батькові ОСОБА_6 , що застрілить її.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила, що конфлікт між нею та ОСОБА_3 розпочинався навпроти її господарства на узбіччі, а спричинення тілесних ушкоджень, на її думку, вже на території її господарства. Потерпіла пояснила, що належна їй присадибна ділянка немає забору, але засаджена на межі деревами.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала заявлений до ОСОБА_3 позов про відшкодування їй моральної шкоди на суму сім тисяч гривень. Дану суму обґрунтовує тим, що після спричинення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень у неї на обличчі залишився шрам. Після цих подій змінився звичний порядок її життя, вона змушена була їздити до експерта, в поліцію.

Також, потерпіла ОСОБА_6 вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення має бути покараний суворо шляхом призначення йому покарання у виді арешту.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він проживає в смт. Демидівка Рівненської області по сусідству із ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . В родинних відносинах з обвинуваченим та потерпілою не перебуває, відносини нормальні.

10.05.2022 року в другій половині дня, перебуваючи на подвір`ї свого господарства, ОСОБА_9 на відстані 150-200 метрів почув жіночий крик, а саме : «Рятуйте та чому ти прийшов на мою територію!» Мати ОСОБА_9 сказала йому, що відбувається бійка.

Коли ОСОБА_9 прибіг на крик, то побачив, що за межами дороги, на земельній ділянці господарства АДРЕСА_2 ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_3 був зверху, а ОСОБА_6 лежала спиною на землі і обличчя та шия її було посинілим. Свідок ОСОБА_9 відтягнув ОСОБА_3 від ОСОБА_6 ( припинив бійку) та сказав, щоб викликали поліцію.

Зі слів свідка, в той момент він побачив на обличчі потерпілої ОСОБА_6 гематому, було вирване пасма волосся з голови. На місці бійки він побачив зламану пластикову палицю. Свідку невідомо, що в минулому ОСОБА_6 та ОСОБА_3 конфліктували.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона проживає в смт. Демидівка Рівненської області по сусідству із ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . В родинних відносинах з обвинуваченим та потерпілою не перебуває, стосунки нормальні.

10.05.2022 року в другій половині дня, перебуваючи на подвір`ї свого господарства свідок почула крик сусідки ОСОБА_6 , а саме : «Рятуйте, вбивають та чому ти прийшов на мою територію!» ЇЇ син ОСОБА_9 побіг на крик, де відбувалася бійка.

Коли ОСОБА_10 прийшла на крик, то побачила, що біля копиці сіна, де проходить грунтова дорога, біля господарства Намчуків по вулиці Замковій в смт. Демидівка Рівненської області, знаходилися ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . В останньої був страшний синець на обличчі та вирвані пасма волосся, вона трималася руками за голову. Свідок зрозуміла, що ОСОБА_6 захищалася від побоїв ОСОБА_3 . ЇЇ син ОСОБА_9 ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не наносив, а тільки відтягнув його за спину від ОСОБА_6 .Також ОСОБА_10 бачила на місці бійки палицю, яку брала в руки і вона була важкою.

ОСОБА_10 стверджує, що і ОСОБА_3 і ОСОБА_6 для неї є нормальними адекватними людьми.

Допитавши обвинуваченого та потерпілу, дослідивши документи, речові докази та висновки експертів, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеною у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України(далі КК України),- умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

10.05.2023 року потерпіла ОСОБА_6 звернулася до правоохоронних органів із письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_3 , який спричинив їй тілесні ушкодження(а.с.52)

Відповідно до письмового витягу з кримінального провадження №0000078, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2022 року було внесено відомості про те, що 10.05. 2022 року приблизно о 17 годині ОСОБА_3 , перебуваючи на прилеглій території господарства АДРЕСА_1 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 , чим спричинив останній фізичної шкоди (а.с.13).

Судом досліджено протокол огляду місця події з ілюстративною фото таблицею від 10.05.2022 року, який був проведений за участю потерпілої ОСОБА_6 . В протоколі слідчої дії зафіксовано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 . Так, місцем події встановлено узбіччя дороги біля господарства АДРЕСА_1 . Під час огляду слідчим було вилучено частину волосяного покриву та зламану палицю із скловолокна (а.с.53).

Відповідно до висновку експерта №43 від 17.05.2022 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи у громадянки ОСОБА_6 виявлено такі тілесні ушкодження: крововилив навколо лівого ока, припухлість повік цього ока, припухлість зліва у виличній і завушній ділянках, забійну рану там же в завушній ділянці, крововилив та припухлість верхньої губи, садна та крововиливи на задній поверхні шиї зліва і справа, крововилив і садно на лівому плечі, садна і крововиливи на правій нозі. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки дії тупого, продовгуватого предмета, можливо палиці представленої експерту, можуть відповідати строку 10.05.2022 року і згідно п.2.3.1.а. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 Міністерства охорони здоров`я від 17 січня 1995 року) має ознаки легкого із короткочасним розладом здоров`я. Ушкодження не характерні для самовільного падіння на площину, виступаючі предмети, нанесення власною рукою.Із тілом потерпілої близько 9-10 разів контактував травмуючий предмет (а.с.74-75).

17.05.2022 року при проведенні слідчого експерименту з потерпілою на стадії досудового розслідування, ОСОБА_6 відтворила обставини спричинення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 10.05. 2022 року в АДРЕСА_1 . Під час слідчого експерименту потерпіла показала механізм нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень палицею та кулаком(а.с.63).

17.05.2022 року при проведенні слідчого експерименту із свідком на стадії досудового розслідування, ОСОБА_9 відтворив обставини спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 10.05.2022 року в АДРЕСА_1 . Під час даної слідчої дії свідок продемонстрував механізм нанесення ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень кулаком в область шиї та спини. Також свідок зазначив, що в той момент обвинувачений ОСОБА_3 виривав волосся на голові ОСОБА_6 ( а.с.91).

Також, відповідно до висновку експерта №47 від 19.05.2022 року за результатами проведеної додаткової судово-медичної експертизи по даному кримінальному провадженню, тілесні ушкодження, що були виявлені на тілі громадянки ОСОБА_6 , могли бути нанесені за обставин, на які вказала сама потерпіла та свідок ОСОБА_9 в ході проведення із ними слідчих експериментів 17.05.2022 року (а.с.96-97).

У відповідності до ст.357 КПК України під час судового розгляду справи були оглянуті речові докази по справі, а саме частина волосяного покриву та палиця виготовлена із скловолокна, які були вилучені під час огляду місця події на узбіччі дороги, що по вулиці Замкова в смт. Демидівка Дубенського району Рівненської області. Обвинувачений ОСОБА_3 впізнав палицю виготовлену із скловолокна, якою він 10.05.2022 року під час конфлікту наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Досліджена судом частина волосяного покриву у сукупності з іншими доказами (протокол огляду місця події від 10.05.2022 року, показання потерпілої ОСОБА_8 , показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) є належним та допустимим речовим доказом, який опосередковано підтверджує обставини спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Обставини щодо початку конфлікту між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 на проїжджій частині дороги по вулиці Замкова, що в смт. Демидівка, а вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення на території господарства АДРЕСА_1 , системно та об`єктивно підтверджуються дослідженими судом доказами(протокол огляду місця події від 10.05.2022 року, протоколи слідчих експериментів із потерпілою та свідком ОСОБА_9 показання потерпілої ОСОБА_8 , показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ).

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, підтверджується і іншими дослідженими в ході судового розгляду справи доказами (а.с., а.с.45,49,50,77).

Дослідженні судом вищевказані докази є такими, що зібрані у відповідності до вимог діючого Кримінального процесуального кодексу України та підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, у відповідності з ч.1 ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, відноситься до кримінальних проступків.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває( а.с.99,103 ).

ОСОБА_3 зареєстрований в установленому законом порядку за місцем проживання в АДРЕСА_1 (а.с.102,105).

За місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_12 в смт. Демидівка Дубенського району до органів місцевого самоврядування скарг щодо нього не надходило (а.с.101).

Обвинувачений ОСОБА_3 є пенсіонером(а.с.175).

У відповідності до ч.1 ст. 66 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 при допиті в якості обвинуваченого визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення частково. При цьому, на стадії судових дебатів обвинувачений ОСОБА_3 проінформував суд про те, що він повністю визнає свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні.

Відповідно до ч.6 ст.367 КПК України, обираючи та застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до послідовної практики Верховного Суду (Постанова Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», Постанова Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №520/16349/16-к, Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 21.11.2021 у справі №199/6365/19), розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатись в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Таким чином, суд вважає про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, які б підтверджували дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині. Як наслідок, судом не встановлено обставин, які б у відповідності до ч.1 ст. 66 КК України, пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд керується вимогами ч.ч.1, 2 ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та, у відповідності до ч.5 ст.9 КПК України, враховує позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, інші фактичні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_3 , для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді максимального розміру штрафу. Призначаючи даний вид покарання обвинуваченому суд бере до уваги встановлені судом обставини про те, що ОСОБА_3 є пенсіонером, його дохід за період з вересня 2022 року по лютий 2023 року становить 17 600 гривень, дружина обвинуваченого є особою з інвалідністю другої групи(а.с.174-177).

Крім того, потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення з нього моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушення в розмірі 7 000 гривень.

Згідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Норми ч.5 ст.128 КПК України вказують, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.1 ст.1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Норми ст.23 Цивільного кодексу України вказують на те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, яка виразилася у відчутті нею фізичного болю при заподіянні легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, необхідності відновлювати попередній стан здоров`я, що свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 23, 1167 ЦК України.

З`ясувавши обставини справи, вважаючи на характер та обсяг завданої обвинуваченим ОСОБА_3 шкоди потерпілій ОСОБА_6 , беручи до уваги його матеріальний стан, як пенсіонера, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, грошової суми в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.

В матеріалах кримінальної справи відсутні документально підтвердженні процесуальні витрати, передбачені ст.ст.118-125 КПК України.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000078 від 10.05.2022 року за ч.2 ст.125 КК України, відносно ОСОБА_3 інші заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику дізнавачем, на стадії досудового розслідування, не застосовувалися (а.с.10).

Речові докази по справі, а саме частина волосяного покриву та палиця із скловолокна, які поміщені в пакет, опечатані печаткою суду з відповідними підписами головуючого по справі судді, секретаря та учасників судового провадження, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, необхідно знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 129, 369-371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст. 50, 65, 98, ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення з нього моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 7 000 (сім тисяч) гривень моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Речові докази по справі, а саме частина волосяного покриву та палиця із скловолокна, які поміщені в пакет, опечатані печаткою суду з відповідними підписами головуючого по справі судді, секретаря та учасників судового провадження, знищити.

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку, не пізніше наступного дня після ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Дмитро МЕЛЬНИК