Справа № 201/2532/23
Провадження № 1-кс/201/869/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000311 від 01.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

У судовому засіданні приймали участь:

слідчий ОСОБА_4 ,

власник майна ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що в провадженні слідчого відділення ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 01.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2023 близько 20:20 невідомий чоловік, знаходячись в кафетерію "Капучино" за адресою: м. Дніпро пр. Героїв 11, в умовах воєнного стану, погрожуючи ножем, вчинив розбійний напад на працівника вказаного закладу, в результаті чого заволодів грошовими коштами в розмірі 600 грн. Оперативному підрозділу ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надано доручення щодо встановлення осіб, які вчинили зазначене кримінальне правопорушення.

В ході виконання доручення встановлено, що особа, яка вчинила розбійний напад під`їхала до місця вчинення кримінального правопорушення на автомобілі марки Mercedes, С-класу, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.03.2023 допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що на зазначеному автомобілі надає послуги таксі. Також, останній додав, що 28.02.2023 приблизно з 10:00 год. до 21:00 год. надавав послугу таксі постійному клієнту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі приблизно о 20:12 год. під`їжджали до місця вчинення кримінального правопорушення, а саме за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 11.

01.03.2023 слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі заяви, яка надійшла від власника автомобіля Mercedes, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 був проведений огляд салону зазначеного автомобіля під час якого за допомогою спеціального порошку «малахіт» з переднього пасажирського місця, а саме з дверцят виявлені 3 сліди папілярних ліній, які від копійовані на 3 л/с та поміщені до 1 паперового конверту. Також, огляд проведено на задніх пасажирських місцях, під час чого за допомогою спеціального порошку «малахіт» з задніх лівих та правих дверцят були виявлені по 6 фрагментів папілярних ліній, які від копійовані на 6 л/с, які поміщені та опечатані до 2 паперових конвертів.

Як зазначає слідчий, враховуючи той факт, що речі та предмети, які вилучені під час обшуку в транспортного засобу визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, а також задля запобігання можливості пошкодження та знищення даних суттєвих доказів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладанні арешту на вилучене майно, а тому, просить суд накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки Mercedes, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 1 комплект ключів до нього та 9 фрагментів папілярних ліній, які відкопійовані на 9 л/с та опечатані до 3 паперових конвертів та визнано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь - яким чином та використовувати значене майно.

Слідчий у судовому засіданні дане клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний у судове засідання не з`явився.

Власник вилученого автомобіля у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки даний транспортний засіб належить йому на праві власності, за допомогою якого він надає послуги із перевезення, як ФОП. Окрім цього додав, що наразі залишився без роботи, а іншого джерела доходу не має.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість часткового задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділення ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 01.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до протоколу допиту свідка від 01.03.2023, допитаний ОСОБА_5 пояснив, що на зазначеному автомобілі надає послуги таксі. Також, останній додав, що 28.02.2023 приблизно з 10:00 год. до 21:00 год. надавав послугу таксі постійному клієнту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі приблизно о 20:12 год. під`їжджали до місця вчинення кримінального правопорушення, а саме за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 11.

Відповідно до протоколу огляду від 01.03.2023 слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі заяви, яка надійшла від власника автомобіля Mercedes, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 був проведений огляд салону зазначеного автомобіля під час якого за допомогою спеціального порошку «малахіт» з переднього пасажирського місця, а саме з дверцят виявлені 3 сліди папілярних ліній, які від копійовані на 3 л/с та поміщені до 1 паперового конверту. Також, огляд проведено на задніх пасажирських місцях, під час чого за допомогою спеціального порошку «малахіт» з задніх лівих та правих дверцят були виявлені по 6 фрагментів папілярних ліній, які від копійовані на 6 л/с, які поміщені та опечатані до 2 паперових конвертів.

Постановою слідчого від 01.03.2023, вказані вище речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000311 від 01.03.2023 року.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене під час огляду, слідчий суддя керується таким.

Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

За положеннями ч.7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

На підставі вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктові 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому і предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, є всі підстави вважати, що вилучені 01.03.2023 під час огляду автомобіля салону автомобіля марки «Mercedes» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , предмети та речі є тимчасово вилученим майном.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Щодо накладення арешту на вилучений транспортний засіб, суд зазначає таке.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

У разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно можуть бути втрачені сліди кримінального правопорушення, для чого слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення збереження слідів кримінального правопорушення.

Однак, сам по собі факт наявності постанови про визнання вказаного майна речовим доказом не є ключовим фактором, адже якщо виходити з структурного змісту норми ч. 3 ст. 170 КПК України, то слідує, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 указаного Кодексу, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

Як правову підставу накладення арешту на транспортний засіб, в клопотанні висловлено припущення, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом по кримінальному провадженню, а тому, задля запобігання можливості пошкодження та знищення даних суттєвих доказів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладенні арешту на нього.

Однак, слідчим не надано жодних підтверджень, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, на підставі яких допускається арешт транспортного засобу та не доведено необхідність такого арешту. До того ж в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, що майно може бути певним чином приховано, знищено, зіпсовано, втрачено, передано, перереєстровано чи відчужено.

Із матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Mercedes» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 08.10.2020 року.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не є підозрюваним або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Аналіз відповідних норм КПК України, що регламентують питання арешту майна, свідчить про те, що арешт майна може бути накладений щодо будь-якого майна, навіть майна осіб не причетних до вчинення злочину, якщо вказане майно містить ознаки речового доказу, може бути використане стороною обвинувачення в процесі доказування.

Оскільки власником автомобіля марки «Mercedes» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не є підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим, а також не несе матеріальну відповідальність за злочин, враховуючи той факт, що автомобіль необхідний власнику у повсякденному житті, відтак з метою недопущення негативних наслідків для власника майна, слідчий суддя вважає за недоцільне накладати арешт на дане майно.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частин тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000311 від 01.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження, відчуження та користування на речі, які були вилучені 01.03.2023 року під час огляду салону автомобіля марки «Mercedes» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: 9 фрагментів папілярних ліній, які відкопійовані на 9 л/с та опечатані до 3 паперових конвертів.

У решті клопотання відмовити.

Повернути тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 08.10.2020 року є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1 комплект ключів до нього, що зберігається на штраф-майданчику при Відділенні поліції №5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 16 березня 2023 року о 14 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1