Провадження № 1-кп/760/2316/22
Справа №760/6074/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000041 17.03.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Ухвалою суду строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено до 23.12.2022.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, зазначивши, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що були встановлені раніше, та на даний час не зменшились, зокрема, можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просив врахувати дані про особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки, тяжкість та обставини скоєного кримінального правопорушення, вагомість досліджених доказів.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, домашній арешт, обґрунтовуючи відсутністю ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду, наявністю соціальних зв`язків, місця проживання та необґрунтованість клопотання прокурора. Також обвинувачений акцентував увагу на стадію судового розгляду та відсутність намірів впливати на свідків, які допитані.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час судового провадження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_7 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, негативно впливати на учасників процесу.

Наведені ризики та твердження обґрунтовані та підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні державної зради в умовах воєнного стану, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років чи довічне позбавлення волі, також судовий розгляд не завершений, докази не досліджені у повному обсязі.

При цьому, в судовому засіданні прокурором доведений ризик можливого продовження злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_7 може надалі сприяти представникам іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, оскільки перебування його за місцем проживання створить можливість обвинуваченому використовувати різні електронні пристрої із тією самою метою.

Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, яким відомі деталі вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, які є його близькими родичами та проживають в одному приміщенні, шляхом вмовлянь, залякувань, з метою уникнення відповідальності.

За наявності існування трьох очевидних ризиків, колегія суддів вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Вказані обставини, які встановлені та доведені під час розгляду кримінального провадження, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого не змінилися. Обсяг та зміст висунутого обвинувачення стосовно обвинуваченого не змінився.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, що може бути призначене обвинуваченому, тяжкість висунутого обвинувачення в умисному особливо тяжкому злочині проти основ соціальної безпеки, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, продовження військових дій проти України, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання цим ризикам, що також спростовує доводи сторони захисту в кримінальному провадженні.

На даний час ризики, як зазначено раніше, будь-яким чином не зменшилися, залишаються незмінними, тобто є триваючими, доводи обвинуваченого та його захисника, зокрема, щодо наявності місця проживання не спростовують їх.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до правової позиції, наведеної у Постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №383/546/15-к суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що, зокрема, метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, при вирішенні клопотання, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Зважаючи на раніше викладене, дію воєнного стану в державі, як особливого режиму, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 діб.

На підставі ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_7 , оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, вчинений під час дії воєнного стану.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.02.2023 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 13.02.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Головуючий

Судді