Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3280/22
номер провадження 1-кс/695/752/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області - Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

дізнавача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000735 від 02.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання заборонених в обігу наркотичних засобів, а саме - «мариухана».

В обґрунтування клопотання зазначено, що 02.11.2022 до ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшла iнформацiя вiд працівників поліції про те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання зберiгає наркотичнi засоби.

По даному факту 02.11.2022 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, було допитано в якості свiдкiв, громадян ОСОБА_7 , які пояснили, що місцевий житель с. Білоусівка, Золотоніського району, Черкаської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово з`являвся у громадських місцях ознаками наркотичного сп`яніння, про що свідчить його незрозуміла мова, почервонілі очі та постійна посмішка на обличчі. Свідки пояснили, що вiд місцевих жителів чули, що ОСОБА_6 має наркотичну залежність та ймовірно зберiгаєнаркотичні засоби за своїм місцем проживання.

Як зазначено у клопотанні, під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довiдкою-характеристикою виконавчого комітету Драбівської селищної ради №53 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вiдповiдно до Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 314697547, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , інформація щодо власника відсутня.

Посилаючись на те, що наявні достатні підстави вважати, що заборонені в обігу наркотичні засоби, а саме - «мариухана», можуть знаходитися у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дізнавач за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні дізнавач на задоволенні клопотання наполягала повністю, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши дізнавача вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000735 від 02.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 02.11.2022 до ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшла iнформацiя вiд працівників поліції про те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання зберiгає наркотичнi засоби.

По даному факту 02.11.2022 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, було допитано в якості свiдкiв, громадян ОСОБА_7 , які пояснили, що місцевий житель с. Білоусівка, Золотоніського району, Черкаської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово з`являвся у громадських місцях ознаками наркотичного сп`яніння, про що свідчить його незрозуміла мова, почервонілі очі та постійна посмішка на обличчі. Свідки пояснили, що вiд місцевих жителів чули, що ОСОБА_6 має наркотичну залежність та ймовірно зберiгаєнаркотичні засоби за своїм місцем проживання.

Як зазначено у клопотанні, під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довiдкою-характеристикою виконавчого комітету Драбівської селищної ради №53 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вiдповiдно до Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 314697547, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , інформація щодо власника відсутня.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст. 9 КПК України полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Частиною першою статті 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості, визначені ч. 3 даної статті.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та положень Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» 1950 року (далі - Конвенція 1950 року) держава має виконувати свої зобов`язання не тільки утримуватися від дій, що порушують права людини, а діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Стаття 8 Конвенції 1950 року вимагає забезпечення захисту окремої особи від довільного втручання з боку органів державної влади.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує також рішення по справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, де Високий Суд зазначив, що він повинен впевнитися в тому, що громадянам надається достатній і ефективний захист від зловживань влади, а також визначити чи було в кожному конкретному випадку втручання пропорційним поставленій меті, оцінивши обставини, в яких було винесено постанову про проведення обшуку, її зміст, спосіб проведення обшуку, присутність понятих під час його проведення, межі його можливих наслідків, загрозу репутації осіб, в житлі яких проводився обшук. Відсутність вимоги щодо судового розгляду перевірки законності проведеного обшуку має наслідком те, що слідчі органи мають свободу дій у визначенні доцільності і меж обшуку та вилучення предметів і документів. Також, визначаючи порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та констатуючи незаконність обшуку у справі «Ернст та інші проти Бельгії», Європейський суд зазначив, що ордер на проведення обшуку не містив жодної інформації про конкретні цілі та підстави для проведення обшуку, характер розслідування, точні місця проведення обшуків та про предмети, що підлягали вилученню. Таким чином, слідчі наділялися широкими повноваженнями.

Відповідно до положень національного законодавства, а саме ч. 5 ст. 234 КПК України, передбачено, що слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Натомість, в порушення п. 4 ч. 5 ст. 234 КПК України, дізнавачем не надано доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі знаходяться у зазначеному в клопотанні приміщенні.

Крім того, в порушення вимог п. 7 ч. 3 ст. 234 КПК України, клопотання дізнавача не містить відомостей про індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Звертаючись з даним клопотанням, дізнавач на підтвердження факту того, що до даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , надав до суду рапорт о/у СКП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_8 про те, що під час відпрацювання с. Білоусівка Золотоніського району Черкаської області було отримано інформацію про те, що в АДРЕСА_1 у власному домоволодінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберігає наркотичний засіб «марихуану».

Також на підтвердження вказаної обставини дізнавачем до клопотання надано протоколи допитів свідків.

Слідчий суддя критично оцінює надані до клопотання протоколи допитів у якості свiдкiв, громадян ОСОБА_7 , які пояснили, що місцевий житель с. Білоусівка, Золотоніського району, Черкаської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово з`являвся у громадських місцях ознаками наркотичного сп`яніння, про що свідчить його незрозуміла мова, почервонілі очі та постійна посмішка на обличчі, а також що свідки вiд місцевих жителів чули, що ОСОБА_6 має наркотичну залежність та ймовірно зберiгаєнаркотичні засоби за своїм місцем проживання.

Факт наявності в особи почервоніння очей та посмішки на обличчі, незрозуміла мова не може бути єдиним та очевидним доказом перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, а так само факту зберігання особою за місцем свого проживання наркотичних засобів.

Інших належних да достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , може зберігати за вказаною адресою наркотичні засоби слідчому судді не названо та не надано.

Також слідчий суддя вважає безпідставним посилання на рапорт о/у СКП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_8 , а також пояснення свідків, які додані до матеріалів справи, оскільки такі докази не є достатніми для підтвердження доводів дізнавача та задоволення клопотання про проведення обшуку.

Так рапорт поліцейського, за відсутності інших доказів в їх сукупності, не може бути єдиним доказом для встановлення тих обставин, на які посилаються працівники поліції при зверненні до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Пунктом 45 рішення ЄСПЛ «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 констатовано, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (рішення у справах «Функе проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 55-57); «Крем`є проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 38-40).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем не доведено потреби у проведенні обшуку у вказаному володінні особи, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні дізнавача, а тому слідчий суддя вважає що вимоги клопотання дізнавача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 233, 234, 235, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1