Справа № 308/3076/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.03.2022 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження № 11-сс/4806/83/22 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, у кримінальному провадженні № 0000118, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2022.

Клопотання слідчого обґрунтовано наступним.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у даній кримінальній справі, а також на іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Слідчий вважає, що нші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у його клопотанні.

На підставі викладеного слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави з визначенням її відповідного розміру.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 вказане вище клопотання слідчого задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 26 квітня 2022 року включно.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з 22 год. 10 хв. 26 лютого 2022 року.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов?язків, передбачених КПК України, у розмірі 500 000,00 грн.

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов?язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 27.02.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 за ч. 3 ст. 309 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 28.02.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 лютого 2022 року, о 15 годині 29 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у м. Київ, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом всупереч положенням ч.2 ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених ст.ст. 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці I цього Переліку, в цілях і на підставах, передбачених ст.15 цього Закону, тобто діючи незаконно, без мети збуту, здійснили незаконне превезення психотропної речовини, обіг якої обмежено PVP, яку попередньо розфасували по п`яти крафтових пакетах вагою 1 кілограм кожен, та помістили до картонної коробки, яку запечатали, а саме до поштового відділення № 41 «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: місто Київ, Русанівський бульвар, будинок 4.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: місто Київ, Русанівський бульвар, будинок 4, поштове відділення № 41 «Нова Пошта», здійснили відправлення вищевказаної посилки від вигаданого імені « ОСОБА_10 » до поштового відділення № 1 «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: Ужгородський район, село Розівка, вулиця Свободи, будинок 3а, та як особу отримувача вказали вигадану особу на ім`я « ОСОБА_10 ».

ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом всупереч чинному законодавству без мети збуту, здійснили незаконне пересилання в межах території України з порушенням порядку і правил, установлених чинним законодавством, тобто дії з переміщення психотропної речовини, обіг якої обмежено PVP.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , 26 лютого 2022 року, біля 11 години, перебуваючи у приміщенні поштового відділення № 1 «Нова пошта», яке розташоване за адресою: Ужгородський район, село Розівка, вулиця Свободи, будинок 3а, мали на меті отримати відправлену ними з поштового відділення № 41 «Нова Пошта», що у м. Київ, під вигаданими установчим даним відправника, а саме « ОСОБА_10 » посилку, однак не змогли у зв`язку із відсутністю документів, які посвідчують особу отримувача, яким повинен бути громадянин ОСОБА_10 . Виходячи з вищенаведеного, останні усвідомлювали, що посилка, у якій міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено PVP, перебуває на поштовому відділенні, тим самим здійснили її зберігання.

Свої злочинні дії ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , пов`язані із зберіганням психотропної речовини, всупереч чинному законодавству, продовжували виконувати з моменту незаконного пересилання, які виявилися в умисних діях, пов?язаних з фактичним незаконним відправленням психотропної речовини з м. Київ, до того моменту, коли останні перебували в приміщенні поштового відділення № 1 «Нова Пошта», розташованого за адресою: Ужгородський район, село Розівка, вулиця Свободи, будинок 3а.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/107-22/1798-НЗПРАП від 27.02.2022, надані на експертизу кристалічні речовини коричневого кольору, які містилися в трьох крафтових пакетах та одній скляній колбі, що разом були упаковані в один спеціальний пакет з логотипом «Національна поліція України Головне слідче управління», та номером на горловині «7303387», в своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Загальна маса PVP (у перерахунку на PVP основу), що міститься в трьох крафтових пакетах та одній скляній колбі, що разом були упаковані в один спеціальний пакет, з логотипом «Національна поліція України Головне слідче управління», та номером на горловині «7303387», становить 2218,217 г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/107-22/1797-НЗПРАП від 27.02.2022 надані на експертизу кристалічні речовини коричневого кольору, які знаходились в двох паперових пакетах з пазовими замками та які були упаковані в один спеціальний пакет, з логотипом «Національна поліція України Головне слідче управління», та номером на горловині «INZ3008079», містять PVP, який віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Загальна маса PVP (у перерахунку на PVP основу), що міститься в спеціальному пакеті з логотипом «Національна поліція України Головне слідче управління», та номером на горловині «INZ3008079», становить 1406,464 г.

26.02.2022, о 22 год. 10 хв., ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, 27.02.2022 йому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, а саме в незаконному перевезенні, пересиланні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту (якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах).

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні ним за вказаних вище обставин кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами від 26.02.2022: протоколами: огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (чотири протоколи); показаннями свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , речовими доказами п?ятьма крафтовими пакетами, в середині яких міститься невідома кристалічна речовина коричневого кольору з різким запахом, загальною вагою близько 5 кг; 10 коробок, у яких по 1 шт. знаходяться скляні колби місткістю по 20 л кожна; коробка, у якій знаходяться скляні горловини у кількості 9 штук та скляні колби продовгуватої форми у кількості 10 шт.; висновками експертів за № CE-19/107-22/1797-НЗПРАП від 27.02.2022, та № CE-19/107-22/1798-НЗПРАП від 27.02.2022.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред?явлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 , є тяжким, за вчинення якого підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду.

При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи вчинення іншого злочину.

Окрім цього, доказів того, що підозрюваний ОСОБА_6 має офіційне місце роботи слідчому судді не надано.

Факт нетривалого проживання підозрюваним в м. Ужгороді спільно з дружиною та донькою, на переконання слідчого судді, не свідчить про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків за місцем теперішнього проживання.

Про можливість втечі може свідчити і оголошений на території України воєнний стан та супроводжуючі фактори: нестабільна робота та організація діяльності окремих державних структур, установ, населених пунктів, бойові дії, що можуть сприяти підозрюваному в його переховуванні від суду.

За таких обставин слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Існує на даному етапі і ризик впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки перебування підозрюваного на волі, не виключає ймовірність того, що він, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та іншими учасниками, яким відомі обставини вчинення злочину, у вчиненні якого останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявність ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Про ризик можливого впливу на свідків свідчить і той факт, що підозрюваному достовірно відоме місце роботи двох свідків кримінального правопорушення.

Окрім цього, слідчий суддя вважає доведеним і ризики перешкоджання підозрюваним ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, на переконання слідчого судді, враховуючи те, що підозрюваний обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропної речовини в особливо великому розмірі, під час досудового розслідування можуть бути встановлені канали походження зазначених речовин, і перебування підозрюваного на волі може зашкодити встановленню можливих співучасників кримінального правопорушення, останній може сприяти приховуванню доказів, що вказують на таких осіб, попередити про факт їх виявлення, тощо.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_14 просить ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.02.2022 скасувати та постановити нову, якою наведене вище клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави 3 000 000 грн, обґрунтовуючи таку вимогу, насамперед, тим, що орієнтована вартість вказаної вище психотропної речовини у наведеній вище її кількості становить 10 875 000 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати наведену вище ухвалу слідчого судді місцевого суду від 28.02.2022 та постановити нову, якою у задоволенні вказаного клопотання слідчого відмовити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 інший, менш суровий запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що слідчим суддею місцевого суду не враховано наступних обставин: підозра ОСОБА_6 є необ ґрунтована, відображені у наведеному вище клопотанні слідчого ризики відсутні, достатньо застосувати менш суворий ніж тримання під вартою запобіжний захід, зокрема, у виді домашнього арешту, що не спростовано, на думку захисника, прокурором у даній справі.

Також захисник ОСОБА_7 просить врахувати ту обставину, що разом з його підзахисним ОСОБА_6 проживають у цивільному шлюбі дружина, а також дитина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 займається очисткою металів, з часу приїзду до м. Ужгород, постійно проживає у ньому; на його адресу надіслано посилку зі скляними виробами, яку він мав намір отримати, а працівник ОСОБА_16 повідомив його, що крім посилки зі склом прийшла ще одна посилка, яку він не очікував та не бажав отримати.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_17 на підтримання вказаної вище поданої ним апеляційної скарги, який заперечив проти апеляції захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які повністю заперечили проти апеляційної скарги прокурора, підтримали повністю апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , провівши судові дебати, обговоривши доводи сторін, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а захисника ОСОБА_7 не підлягає з урахуванням наступного.

Підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також конкретні фактичні та правові підстави.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров?я підозрюваного; міцність соціальних зв?язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про взяття під варту, перш за все має вирішити питання, чи існують підстави для «розумної підозри» щодо причетності підозрюваного до злочину.

Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої в статті 5 Конвенції.

Відповідно практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться в статті 5 пар.1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин».

Вимога розумної підозри містить у собі два питання: перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом; друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Апеляційний суд враховує, що стандарт переконання «розумна підозра» достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт «поза розумним сумнівом», який вимагається для кримінального засудження.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2022 внесено відомості за № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

26.02.2022, о 22:10, ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та наступної доби йому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України (а.с. 40-42, 43-44, 45-48).

Зазначені умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.309 КК України (незаконне перевезення, пересилання та зберігання наркотичних засобів (психотропних речовин) без мети збуту (в особливо великих розмірах).

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, вказаних вимог законодавства дотримався в повному обсязі, однак при вирішенні розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави не врахував у повному обсязі обставин даної справи та кількості вказаних вище психотропних речовин, щодо незаконного перевезення, пересилання та зберігання яких підозрюється ОСОБА_6 , а тому апеляційний суд вважає апеляційну скаргу прокурора в частині, що стосується необґрунтованості висновку слідчого судді щодо розміру застави обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню частково щодо розміру застави з урахуванням особи ОСОБА_6 та наведених вище доводів його захисника ОСОБА_7 .

З матеріалів даної справи вбачається, що такі дають достатні підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України та свідчать про наявність ризику, передбаченого, зокрема, п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 ці вимоги закону були дотримані слідчим суддею місцевого суду не в повному обсязі, внаслідок чого зроблено помилковий висновок про необхідність при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 визначити розмір застави в 500000 грн, який є недостатнім для запобігання наведеним вище ризикам.

Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 , є тяжким, за вчинення якого підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду.

Окрім цього, доказів того, що підозрюваний має офіційне місце роботи слідчому судді та апеляційному суду не надано. Факт нетривалого проживання підозрюваним в м. Ужгороді спільно з дружиною та дитиною, на переконання апеляційного суду, не свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем теперішнього проживання. Про можливість втечі підозрюваного ОСОБА_6 може свідчити і оголошений на території України воєнний стан та супроводжуючі фактори: нестабільна робота та організація діяльності окремих державних структур, установ, населених пукнтів, бойові дії, що можуть сприяти підозрюваному в його переховуванні від суду.

Також колегія суддів враховує, що існує на даному етапі і ризик впливу на свідків та іншого учасника у даній справі, оскільки перебування підозрюваного на волі, не виключає ймовірність того, що він, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та іншим учасником, якому відомі обставини вчинення вказного вище злочину, у вчиненні якого останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Про ризик можливого впливу на свідків свідчить і той факт, що підозрюваному достовірно відоме місце роботи двох свідків кримінального правопорушення.

Окрім цього, апеляційний суд вважає доведеним і ризики перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені обставини та тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання ОСОБА_6 винуватим в інкримінованому злочині, вказують на можливість підозрюваного ухилитися від слідства і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, саме вказані фактичні обставини кримінального провадження, а не тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 вказують на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також запобігти встановленим ризикам.

При цьому, апеляційний суд враховує і те, що зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, розмір якої апеляційний суд вважає за необхідне збільшити, частково задовольнивши апеляцію прокурора.

Враховуючи вказані вимоги кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених цим Кодексом, визначити останньому заставу п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 240 500 грн.

З урахуванням положень п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а захисника ОСОБА_7 залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 в частині застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 500 000 грн.

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного за ч.3 ст.309 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.04.2022 включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 22 години 10 хвилин 26.02.2022.

Визначити розмір застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 240 500 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: