№ 336/3/23
Пр. № 1-кс/336/348/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 07.10.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 30 березня 2023 року звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 7 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 внесено відомості за ч. 1 ст. 246 КК України за фактом незаконної порубки лісу, який виявлено під час огляду ділянки місцевості біля узбіччя автодороги при в`їзді в село Орловське Запорізького району Запорізької області, що проводився з 13-00 до 13-45 години 7 жовтня 2022 року.

В ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді на території садиби за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , що відбувався 28 березня 2023 року, вилучено транспортний засіб «Volkswagen Caddy», державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 .

Зазначений предмет вилучений з вказаного місця та зберігається на території відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області та в приміщенні відділу.

Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що вказаний автомобіль може зберігати в собі інформацію, яка має значення в кримінальному провадженні, між тим він є тимчасово вилученим, просить про накладення арешту на нього.

Слідчий до суду не з`явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про вирішення клопотання у її відсутність, а також про його задоволення.

Зазначені обставини в силу ст. 172 КПК України не є перешкодою для вирішення клопотання.

В силу ч. 2 ст. 163 КПК України власник майна до суду не викликалась.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Клопотання слідчого до слідчого судді, як випливає із його змісту, продиктоване необхідністю такого звернення через те, що: по-перше, майно має ознаки тимчасово вилученого; по-друге, є ризики, встановлені частиною першою статті 170 КПК України; по-третє, вказана в клопотанні річ містить в собі інформацію про кримінально каране діяння, тобто, за змістом наведених в клопотанні міркувань, має ознаки речових доказів в кримінальному провадженні, хоча слідчий прямо не посилається на визнання цієї речі речовим доказом в перспективі.

Наявність означених передумов зобов`язує слідчого звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у встановлений частиною 5 ст. 171 КПК України строк під страхом того, що воно повинно бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Поняття тимчасового вилучення майна внормовано частиною 1 ст. 167 КПК України, відповідно до якої тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

З наведеного положення кримінального процесуального законодавства випливає, що вилученням майна є позбавлення певної особи здійснювати щодо цього майна право власності.

За змістом ухвали слідчого судді від 16 березня 2023 року слідчому надано дозвіл на проведення обшуку в садибі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання знарядь вчинення незаконних дій, якими є бензопили, зокрема: бензопила з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в корпусі біло-червоного кольору, а також предметів, здобутих незаконним шляхом, а саме: фрагментів деревини зі слідами спілу; інших речей, належних до цього провадження.

Автомобіль, про який йдеться в клопотанні, є тимчасово вилученим майном, оскільки право на його вилучення під час обшуку на виконання згаданої ухвали слідчого судді слідчим, що входять до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування в цьому провадженні, надано не було.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вже зазначено, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Суд, наводячи узагальнений зміст клопотання, згадував, що метою арешту, як можна вивести з доводів автора клопотання, є забезпечення збереження речових доказів, виходячи з посилання слідчого на те, що інформація, яка може мати значення для доказування фактів, що мають значення для вказаного провадження, міститься у вилученому майні.

При цьому слідчий жодним чином не повідомляє, яка саме інформація, що має значення для встановлення фактичних обставин кримінального провадження за ознаками незаконної порубки лісу, міститься у вилученому майні та прямо не вказує на те, що вилучене майно має ознаки речового доказу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, оскільки:

по-перше, транспортний засіб не є належним до кримінального провадження за ознаками незаконної порубки лісу, що виключає застосування до нього такого заходу забезпечення провадження, як накладення арешту;

по-друге, навіть, якщо припустити, що автомобіль має відношення до означеного кримінального провадження, слідчим не доведено, яке саме відношення автомобіля до провадження, як не доведено і наявності ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а саме ці ризики у сукупності з підставами для арешту, що передбачені частиною 2 ст. 170 КПК України, є процесуальною передумовою для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

За вказаних обставин слідчий суддя, яка в своїй діяльності, підпорядковується лише закону, не вбачаючи жодної з процесуальних передумов для накладення арешту, лише сукупність яких може зумовити задоволення цього клопотання, не вбачає і підстав для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, що пов`язаний з встановленням обмежень у здійсненні права власності, чия недоторканість гарантована Основним Законом України.

Відмова слідчого судді в задоволенні клопотання про арешт майна в силу кримінального процесуального законодавства має наслідком негайне повернення майна його володільцю.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1