Справа № 541/1428/23
Провадження № 1-кс/541/442/2023
У Х В А Л А

іменем України

28 квітня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суд Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000491 від 26.04.2023 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кибинці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, на утриманні нікого не маючого, з середньо-спеціальною освітою, місце проживання якого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

27.04.2023 слідчий слідчого відділення Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України зазначивши ризики, передбачені п.1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2023 № 0000491 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за наступних обставин, 25 квітня 2023 року, близько 17 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 ,перебував у приміщенні житлової кімнати будинку, за місцем свого спільного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де після спільного розпивання алкогольних напоїв у них виникла сварка на побутовому ґрунті.

В ході сварки та подальшої сутички з дружиною ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, маючи намір та бажання на умисне протиправне заподіяння їй смерті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_7 , та умисно заподіяв їй один удар правою рукою, стиснутою в кулак в обличчя, від якого потерпіла впала назад на підлогу та почала гучно кричати. Після чого, продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_5 , дратуючись від крику, нахилився над потерпілою та завдав щонайменше два удари кистями рук, стиснутими в кулак, по голові та тулубу потерпілої, а далі схопив руками її за шию та прикриваючи рот, здійснив здушення. Переконавшись, що ОСОБА_7 припинила будь-який супротив та перестала подавати ознаки життя, ОСОБА_5 припинив подальші насильницькі дії, довівши свій злочинний умисел до кінця.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 91 від 27.04.2023 причиною смерті ОСОБА_7 стала асфіксія внаслідок здавлювання органів шиї.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При розгляді клопотання прокурор просив задовольнити клопотання слідчого з підстав викладених у ньому. Наголошував, що існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, за яке передбачене покарання позбавлення волі до 15 років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, наголошував, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, незадовільний стан здоров`я , оскільки є інвалідом 3 групи в зв`язку з вадами зору, незначний розмір доходу у виді пенсії в зв`язку з інвалідністю, що фактично унеможливлює його переховування від органів досудового розслідування та суду. Безпосередніх свідків скоєння кримінального правопорушення немає, прокурором не підтверджено будь якими доказами існування ризику впливу на свідків. Зважаючи на вказане просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 26.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

26.04.2023 ОСОБА_5 о 16 год. 00 хв. затримано на підставі ст. 208 КПК України.

27.04.2023 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовний до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів долучених до клопотання, про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, вбачається, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: рапортом щодо реєстрації повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення від 26.04.2023; протоколом обшуку від 26.04.2023; лікарським свідоцтвом про смерть № 91 від 27.04.2023; протоколом затримання особи ( ОСОБА_5 ), підозрюваної у вчиненні злочину від 26.04.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26.04.2023.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпорядженні докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу «Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, необхідно зазначити, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя, не вдається до аналізу правової кваліфікації дій підозрюваного та до безпосереднього аналізу наданих слідчим доказів, оскільки вирішення питань вказаного роду не входить до переліку тих, що вирішуються на стадії досудового розслідування і є предметом дослідження при безпосередньому розгляду справи по суті пред`явленого обвинувачення.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинили чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачений ч. 1 ст. 115КК України за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у випадку доведення його винуватості, дані про особу підозрюваного та його репутацію.

ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні умисного злочину про життя та здоров`я особи, може безперешкодно покинути територію м. Миргорода та Миргородського району, переїхавши на територію, що знаходиться поза юрисдикцією СВ Миргородського РВП, або в іншому напрямку, з метою переховування від органів досудового розслідування. Адже ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, утриманців не має, майном у значних розмірах на території Миргородського району не володіє, отже відсутні міцні фактори, які могли б попередити спроби переховування підозрюваного. Таким чином, підозрюваний, знаходячись на волі, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк, може ухилитися від слідства та суду, змінювати місця проживання, залишити територію області, не повідомивши про це слідчого, прокурора та/або суд, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень, судового розгляду, притягнення до відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_5 матиме можливість шляхом умовлянь або погроз вплинути на показання свідків, які є його близькими родичами, достовірно знаючи, що їх свідчення можуть бути доказом його вина у вчинені інкримінованого правопорушення. Це призведе до подальшої зміни показань або відмови свідчити у кримінальному провадженні, що унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

Отже, на даний час існують ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України: підозрюваний імовірно зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Тобто відповідають фактичним обставинам та узгоджуються з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами і доводи прокурора про наявність заявлених слідчим ризиків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але на підставі сукупності досліджених обставин, доведених прокурором, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Твердження сторони захисту на думку слідчого судді, не нівелюють ризики встановлені під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя також враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вказані вище висновки ЄСПЛ з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження, на думку суду і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме тримання під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність ув`язнення ОСОБА_5 слідчий судяд враховує також і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявність справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, ч. 1 ст.177 КПК України і запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку повинен обчислюватись з моменту його фактичного затримання.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 2553 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 1142, 258 - 2585, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629 - 631 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини .

Враховуючи зміст ч. 4 ст. 183 КПК України та беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини - слідчий суддя вважає можливим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176-178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 від 27.04.2023 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кибинці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, не маючого утриманців, з середньо-спеціальною освітою, місце проживання якого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з 16 години 00 хвилина 26 квітня 2023 року до 16 години 00 хвилин 25 червня 2023 року.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1