Провадження № 1-кс/З59/405/2023
Справа №359/2332/23
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000537, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Шпола Черкаської області, громадянину України, українцю, не одруженому, утриманців не має, освіта середня, тимчасово проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця реєстрації, раніше не судимому, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України -

встановив:

Старший слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 , за згодою прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся із зазначеним клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Досудовим слідством встановлено, що 08.03.2023 року на протязі дня ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися по місцю свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де всі разом вживали алкогольні напої.

Цього ж дня, в невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_7 вийшов з території домоволодіння та пішов у невідомому напрямку.

Через деякий час, у вечірню пору доби 08.03.2023 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також вийшли з місця свого проживання та направилися до магазину з метою придбання алкогольних напоїв та продуктів харчування.

Рухаючись по дорозі в напрямку магазину, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зустріли ОСОБА_7 , якого попросили розтопити вдома піч та почати готувати вечерю, на що останній не заперечив.

08.03.2023 року близько 20.00 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернулися до місця свого проживання, де виявили на подвір`ї ОСОБА_7 в стані сильного алкогольного сп`яніння, який їхнє прохання не виконав, тобто піч не розтопив та вечерю не приготував.

На цьому ґрунті, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали висловлювати ОСОБА_7 своє невдоволення, дорікаючи йому тим, що він самостійно випив горілку, про яку вони не знали, піч не розтопив, вечерю не приготував та продуктів харчування додому не приніс.

З цих підстав, між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка, яка переросла у бійку, під час якої вони почали наносити один одному удари руками по голові.

Під час вказаної бійки, у ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел на вчинення вбивства ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб.

08.03.2023 року, у вечірній час доби, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за допомогою дроту зв`язали ОСОБА_7 руки та ноги, подолавши таким чином його опір з метою полегшення заподіяння смерті останньому.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вбивство ОСОБА_7 , який знаходився в лежачому положенні біля стіни будинку по вул. Барвінковій, 12-А в садовому товаристві «Злагода» Золочівської ОТГ Бориспільського району Київської області, ОСОБА_9 , будучи поєднаним спільним злочинним умислом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , взяв у руки сокиру та її гострою частиною наніс удар по голові ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з метою приховування вчиненого злочину та уникнення кримінальної відповідальності, вирішили закопати ОСОБА_7 на території домоволодіння, в якому проживали. В ході викопування ями, вони стикнулися з коренем дерева, яке завадило їм дійти до необхідної глибини, щоб закопати ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , будучи поєднаними спільним злочинним умислом, дійшли спільної згоди щодо утеплення ОСОБА_7 у озері, яке розташоване по АДРЕСА_2 .

З цією метою, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 завантажили ОСОБА_7 , який явно для них подавав ознаки життя, у возика та разом відвезли його до озера, яке розташоване по АДРЕСА_2 .

Прибувши до берега вказаного озера, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 разом перевернули возика та таким чином скинули ОСОБА_7 зі зв`язаними руками та ногами у водойму, після чого повернулися до місця свого проживання.

Після вчинення злочину, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не вжили заходів щодо повідомлення працівників поліції про насильницьку смерть ОСОБА_7 , а їхні злочинні дії були викриті працівниками правоохоронного органу лише 09.03.2023 року.

09.03.2023 року місцеві мешканці виявили тіло ОСОБА_7 зі зв`язаними кінцівками у водоймі, що розташоване по АДРЕСА_2 про що повідомили правоохоронні органи.

Відповідно до лікарського свідоцтва №87 від 10.03.2023 року, смерть ОСОБА_7 настала від механічної асфіксії в результаті утоплення у воді. На трупі ОСОБА_7 також виявлено відкриту черепно-мозкову травму.

09.03.2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

10.03.2023 року кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 396 КК України на п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

10.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, не працює, не має міцних соціальних зав`язків, постійного місця проживання та постійного джерела доходів, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування. ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинив умисний особливо тяжкий злочин, пов`язаний з позбавленням життя людини за співучастю з іншими особами.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, відповідно до п. п. 1,2 ч.4 ст. 183 КПК України у слідчого судді є підстави не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні при вирішенні клопотання покладається на думку суду.

Підозрюваний в судовому засіданні проти клопотання заперечував. Додатково зазначив, що наміру переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності не має.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000537 від 09.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого п.12, ч.2 ст. 115 КК України.

09.03.2023 року СВ Бориспільського РУП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.03.2023 року на протязі дня ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися по місцю свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де всі разом вживали алкогольні напої.

Цього ж дня, в невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_7 вийшов з території домоволодіння та пішов у невідомому напрямку.

Через деякий час, у вечірню пору доби 08.03.2023 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також вийшли з місця свого проживання та направилися до магазину з метою придбання алкогольних напоїв та продуктів харчування.

Рухаючись по дорозі в напрямку магазину, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зустріли ОСОБА_7 , якого попросили розтопити вдома піч та почати готувати вечерю, на що останній не заперечив.

08.03.2023 року близько 20.00 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернулися до місця свого проживання, де виявили на подвір`ї ОСОБА_7 в стані сильного алкогольного сп`яніння, який їхнє прохання не виконав, тобто піч не розтопив та вечерю не приготував.

На цьому ґрунті, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали висловлювати ОСОБА_7 своє невдоволення, дорікаючи йому тим, що він самостійно випив горілку, про яку вони не знали, піч не розтопив, вечерю не приготував та продуктів харчування додому не приніс.

З цих підстав, між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка, яка переросла у бійку, під час якої вони почали наносити один одному удари руками по голові.

Під час вказаної бійки, у ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел на вчинення вбивства ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб.

08.03.2023 року, у вечірній час доби, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за допомогою дроту зв`язали ОСОБА_7 руки та ноги, подолавши таким чином його опір з метою полегшення заподіяння смерті останньому.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вбивство ОСОБА_7 , який знаходився в лежачому положенні біля стіни будинку по вул. Барвінковій, 12-А в садовому товаристві «Злагода» Золочівської ОТГ Бориспільського району Київської області, ОСОБА_9 , будучи поєднаним спільним злочинним умислом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , взяв у руки сокиру та її гострою частиною наніс удар по голові ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з метою приховування вчиненого злочину та уникнення кримінальної відповідальності, вирішили закопати ОСОБА_7 на території домоволодіння, в якому проживали. В ході викопування ями, вони стикнулися з коренем дерева, яке завадило їм дійти до необхідної глибини, щоб закопати ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , будучи поєднаними спільним злочинним умислом, дійшли спільної згоди щодо утеплення ОСОБА_7 у озері, яке розташоване по АДРЕСА_2 .

З цією метою, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 завантажили ОСОБА_7 , який явно для них подавав ознаки життя, у возика та разом відвезли його до озера, яке розташоване по АДРЕСА_2 .

Прибувши до берега вказаного озера, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 разом перевернули возика та таким чином скинули ОСОБА_7 зі зв`язаними руками та ногами у водойму, після чого повернулися до місця свого проживання.

Після вчинення злочину, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не вжили заходів щодо повідомлення працівників поліції про насильницьку смерть ОСОБА_7 , а їхні злочинні дії були викриті працівниками правоохоронного органу лише 09.03.2023 року.

09.03.2023 року місцеві мешканці виявили тіло ОСОБА_7 зі зв`язаними кінцівками у водоймі, що розташоване по АДРЕСА_2 про що повідомили правоохоронні органи.

Відповідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого п.12, ч.2 ст.115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом огляду місця події від 09.03.2023 року, за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, СТ «Злагода», де в озері було виявлено труп чоловіка ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), із зв`язаними дротом руками та ногами, з рубленими ранами голови, та зафіксовано місце вчинення злочину;

-Протоколом огляду місця події від 09.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку та прилеглій території було зафіксовано обстановку, а саме: сліди волочіння з середини подвір`я в напрямку озера, сліди копання ями на земельній ділянці з лопатою, сліди речовини бурого кольору в будинку та на подвір`ї, сокиру із слідами речовини бурого кольору;

-Лікарським свідоцтвом про смерть №47 від 10.03.2023 року, згідно якого смерть ОСОБА_7 наступила від механічної асфікції внаслідок утоплення у воді;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 09.03.2023 року про те, що він тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особою на ім`я ОСОБА_12 , де вони винаймають будинок. 08.03.2023 року він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та особою на ім`я ОСОБА_12 за місцем свого проживання святкували свято 8-Березня та вживали спиртні напої - горілку близько 4 літрів. Близько 19.00 год., він разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 пішли в магазин, щоб придбати ще горілки та продуктів харчування, ОСОБА_15 залишився в дома на господарстві, щоб приготувати їжу. Потім, приблизно о 19.40 год. вони повернулися з магазину, ОСОБА_15 перебував у стані сильного сп`яніння, ніякої їжі не приготував. З даного приводу він із товаришами почали виражати своє невдоволення з приводу поведінки ОСОБА_16 . Під час суперечки він з ОСОБА_13 почали боротися на підлозі в будинку приблизно 3-5 хв. Потім вони підвелися і він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 вжили приблизно по дві чарки горілки та вийшли з будинку на вулицю перекурити. Знаходячись на вулиці, ОСОБА_15 почав знову намагатися вчинити бійку. Після чого, він з ОСОБА_13 почали боротися на землі, і в якийсь момент він не пам`ятає, підібрав із землі сокиру невеликого розміру, якою наніс ОСОБА_17 один удар в голову, в яку саме частину він не бачив. Потім підійшли ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , вони втрьох металевим дротом зв`язали йому спереду руки, а також зв`язали ноги. В подальшому ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 на городі біля будинку почали копати яму, щоб закопати ОСОБА_19 , однак не змогли вирити яму оскільки було коріння і копати було неможливо. Після цього, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 запропонували вивезти ОСОБА_19 на тачці та кинути в озеро. Потім він разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 погрузили ОСОБА_19 на металеву тачку, яку віз ОСОБА_12 , та всі разом направилися до озера, яке розташоване на відстані близько 500-600 м. від місця проживання, де був крутий берег, і де він та ОСОБА_14 допомогли ОСОБА_12 перекинути тачку та скинути ОСОБА_19 в озеро, а потім повернулися додому;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 09.03.2023 року про те, що 08.03.2023 року за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_20 та ОСОБА_10 виник конфлікт, а в подальшому бійка. Після цього, хтось із хлопців ( ОСОБА_21 чи ОСОБА_14 ) зв`язали руки та ноги дротом ОСОБА_22 . Потім ОСОБА_14 намагався викопати яму, однак не зміг, і вони вирішили погрузити зв`язаного ОСОБА_19 у металеву тачку, вивезти його до озера та кинути у воду. Погрузивши втрьох ОСОБА_22 на тачку, вони вивезли його до озера в с. Гнідин поблизу місця мешкання, де в трьох скинули ОСОБА_19 у воду із зв`язаними руками та ногами, а самі направилися за місцем проживання відпочивати;

-Протоколом слідчого експерту із підозрюваним ОСОБА_9 від 10.03.2023 року, під час якого ОСОБА_9 підтвердив свої показання про вчинений злочин;

-Протоколом слідчого експерту із підозрюваним ОСОБА_4 від 10.03.2023 року, під час якого ОСОБА_4 підтвердив свої показання про вчинений злочин.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого п.12, ч.2 ст.115 КК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше правопорушення кримінальне правопорушення.

У ч.1 ст. 178 цього Кодексу закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам переховуванням від органів досудового розслідування та суду.

Так, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, спрямованого проти здоров`я та життя особи, вчинений із застосуванням насильства, за санкцією якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_4 ні де офіційно не працює, корисно-суспільною працею не займається, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку. Ці обставини в сукупності, обґрунтовано переконують слідчого суддю у великій вірогідності існування ризику переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнути відповідальності за вчинене, у разі визнання його винуватим.

На підставі вище викладеного та враховуючи дані про особу підозрюваного, його поведінку після вчинення злочину, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, направленого проти здоров`я та життя іншої людини, яке відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, само по собі може спонукати сховатись від органів досудового розслідування, суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином, зокрема шляхом неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

При цьому слідчий суддя виходить не тільки з конкретних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та тяжкості покарання, яке йому загрожує, а й з відсутності у останнього вагомих стримуючих факторів, які б могли свідчити, що вони переважають незворотність понесення покарання за вчинений злочин, у зв`язку з чим вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні органу досудового розслідування.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ("Панченко проти Росії"). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню ("Бекчиєв проти Молдови").

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні. Зокрема про наявність таких ризиків свідчить поведінка підозрюваного, яка мала місце під час вчинення кримінального правопорушення.

Наведене вище свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Дані, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору суду не надані.

Встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відновленні порушених прав і свобод особи, та відправлення кримінального судочинства. Ці інтереси мають превалююче значення та виправдовують обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, відсутність соціальних зв`язків, постійного місця роботи, обставини вчинення злочину, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

З огляду на ці обставини слідчий суддя вважає допустимим обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у злочині, передбаченому п.12, ч. 2 ст. 115 КК України, який спричинив загибель людини.

З огляду на цю обставину слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-187, 192-196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів та утримувати його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 09.03.2023 року.

Розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначати.

Ухвала слідчого судді діє протягом шістдесяти днів з моменту затримання

ОСОБА_4 тобто до 07.05.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 14.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1