УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 Справа №607/3337/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 05 січня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотий Потік, Бучацького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 у квітні 2022 року, під час дії воєнного стану, розмістив за місцем свого проживання, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві власності, внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому у червні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, виник протиправний намір, направлений на заволодіння коштами призначеними для компенсації витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання ним недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2022 року № 490 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 2022 р. № 333», про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, будучи обізнаним щодо вимог «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 року №333 (в редакції від 30.04.2022 року) (надалі Порядок) та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_3 , 02 червня 2022 року прибувши до Великоберезовицької селищної ради, що знаходиться за адресою: вул. Микулинецька, 42 у смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами призначеними для компенсації витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, які на вказаний час надходили із Державного бюджету України, достовірно знаючи, що 18 травня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виїхали за межі України, подав «Заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» працівнику Великоберезовицької селищної ради, в якій вказав відомості про їх фактичне проживання в його житловому будинку протягом 31-го дня травня 2022 року, що не відповідає дійсності, внаслідок чого отримав із Державного бюджету на власний розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який обслуговується АТ КБ «Приват Банк», грошові кошти як компенсацію витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, в сумі 413 грн 56 коп.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , 01 липня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибувши до Великоберезовицької селищної ради, що знаходиться за адресою: вул. Микулинецька, 42 у смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами призначеними для компенсації витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, які на вказаний час надходили із Товариства Червоного Хреста України, достовірно знаючи, що в період часу із 18 травня 2022 року по 16 червня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували за межами України, подав «Заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» працівнику Великоберезовицької селищної ради, в якій вказав відомості про проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в його житловому будинку протягом 30-ти днів червня 2022 року, що не відповідає дійсності, внаслідок чого отримав із Товариства Червоного Хреста України на власний розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який обслуговується АТ КБ «Приват Банк», грошові кошти як компенсацію витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, в сумі 472 грн 64 коп.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , 01 серпня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибувши до Великоберезовицької селищної ради, що знаходиться за адресою: вул. Микулинецька, 42 у смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами призначеними для компенсації витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, які на вказаний час надходили із Товариства Червоного Хреста України, достовірно знаючи, що в період часу із 14 липня 2022 року по 23 липня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внутрішньо переміщені особи, перебували за межами України, подав «Заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» працівнику Великоберезовицької селищної ради, в якій відомості про проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в його житловому будинку протягом 31-го дня липня 2022 року, що не відповідає дійсності, внаслідок чого отримав від Товариства Червоного Хреста України на власний розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який обслуговується АТ КБ «Приват Банк», грошові кошти як компенсацію витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, в сумі 295 грн 40 коп.

В подальшому продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , 01 вересня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибувши до Великоберезовицької селищної ради, що знаходиться за адресою: вул. Микулинецька, 42 у смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами призначеними для компенсації витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, які на вказаний час надходили із Товариства Червоного Хреста України, достовірно знаючи, що в період часу із 19 серпня 2022 року по 25 серпня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували за межами України, подав «Заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» працівнику Великоберезовицької селищної ради, в якій вказав відомості про проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в його житловому будинку протягом 31 -го дня серпня 2022 року, що не відповідає дійсності, внаслідок чого отримав від Товариства Червоного Хреста України на власний розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який обслуговується АТ КБ «Приват Банк», грошові кошти як компенсацію витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, в сумі 206 грн 78 коп.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , 03 жовтня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибувши до Великоберезовицької селищної ради, що знаходиться за адресою: вул. Микулинецька, 42 у смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами призначеними для компенсації витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, які на вказаний час надходили із Товариства Червоного Хреста України, достовірно знаючи, що із 16 вересня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхав за межі України, подав «Заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» працівнику Великоберезовицької селищної ради, в якій вказав відомості про проживання ОСОБА_5 в його житловому будинку протягом 30-ти днів вересня 2022 рокуц, що в свою чергу не відповідає дійсності, внаслідок чого отримав від Товариства Червоного Хреста України на власний розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який обслуговується АТ КБ «Приват Банк», грошові кошти як компенсацію витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану, в сумі 221 грн 64 коп.

Вчинивши вищевказані дії, ОСОБА_3 незаконно заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами в розмірі 413 гривень 56 копійок, які були йому нараховані та виплачені із Державного бюджету України у вигляді компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму Державному бюджету України, а також грошовими коштами в розмірі 1 196 гривень 37 копійок, які Товариством Червоного Хреста України були йому нараховані та виплачені у вигляді компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму Товариству Червоного Хреста України.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вказав, що з квітня 2022 року приймав у себе вдома внутрішньо перемішених осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживали у його житловому будинку разом із його сім`єю. Вказані особи періодично відлучались з місця тимчасового проживання, виїжджали за межі України, однак він повідомляв Великоберезовицьку селищну раду про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постійно проживали у його житловому будинку, за що він отримував грошові кошти, як компенсацію витрат особам, які розмістили внутрішньо переміщених осіб, що перемістилися у період воєнного стану. Також зазначив про те, що завдану шкоду відшкодував в повному обсязі, шляхом повернення грошових коштів які були йому зайво сплачені.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

До закінчення з`ясування обставин по справі обвинувачений ОСОБА_3 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, активно сприяв його розкриттю та щиро розкаявся і збитки ним відшкодовано в повному обсязі, шляхом повернення грошових коштів.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям.

Представник потерпілого Товариства Червоного Хреста України ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи у його відсутності у якій також зазначив про те, що шкода завдана ОСОБА_3 потерпілій стороні повністю відшкодована.

Представник потерпілого Великоберезовицької селищної ради ОСОБА_8 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та вказав, що завдана ОСОБА_3 шкода повністю відшкодована.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, міркування прокурора ОСОБА_4 , яка не заперечила щодо задоволення заявленого клопотання, взявши до уваги письмові заяви представників потерпілих, у яких останні вказали про повне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 45 КК України передбачає звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно примітки до вказаної статті корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , що передбачене ч.1 ст. 190 КК України, класифікується як кримінальний проступок та у відповідності з приміткою до ст. 45 КК України не вважається корупційним кримінальним правопорушенням, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те, що він вперше вчинив кримінальний проступок, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілим, про що представниками потерпілих подані відповідні письмові заяви, потерпілі претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, вчинене кримінальне правопорушення не вважається корупційним та не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також з врахуванням даних щодо особи обвинуваченого, його позитивної характеристики з місця проживання, приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 05 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, слід закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, у відповідності до ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12 КК України, ст. ст. 44, 45 КК України, ст.ст. п.1 ч.2 ст. 284, 285, ч.1 ст. 286, 288, п.3 ч.1, ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000004, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2023 року за даним фактом закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1