Справа № 953/1554/23
н/п 1-кс/953/1726/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2023 р. м. Харків
ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва НОМЕР_2 про реєстрацію належить ОСОБА_4 , та котрим на законних підставах керував ОСОБА_5 , шляхом заборони власнику, іншим уповноваженим власником особам відчуження, розпорядження та користування майном.
На даний час досудове розслідування продовжується, експертом автотехніком автомобіль було оглянуто , та відповідно зафіксовано всі наявні пошкодження.
На сьогоднішній час автомобіль знаходиться на штраф майданчику за адресою м. Харків вулиця Пушкінська 107.
При проведені автотехнічної експертизи та огляді автомобіля було виявлено, що на територію даної штрафної стоянки прилітають осколки ракет, внаслідок чого автомобіль отримав додаткові пошкодження.
Просить суд скасувати арешт в частині місця зберігання транспортного засобу, зі штраф площадки на гараж в гаражному кооперативі за адресою АДРЕСА_1
Повідомлені належним чином про час та місце розгляду заяви учасники справи до суду не з`явилися.
Слідчий суддя дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, дійшов до наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони власнику, іншим уповноваженим власником особам відчуження, розпорядження та користування майном, місцем зберігання автомобіля визначено штраф майданчик.
Відповідно до ухвали про арешт майна метою застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження було збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз.
Згідно вимог ч.3 ст.170КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.173КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).
Вказаний автомобіль визнано речовим доказом.
Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення клопотання, та вважає за необхідне змінити місце зберігання транспортного засобу та передати його на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою АДРЕСА_1 до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд, -
Клопотання задовольнити.
Змінити місце зберігання автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва НОМЕР_2 про реєстрацію належить ОСОБА_4 та на котрий накладено арешт ухвалою слідчого судді Київського районного суду м Харкова від 11 січня 2023 року, передати транспортний засіб на відповідальне збереження власнику ОСОБА_4 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Зобов`язати відповідальну особу (слідчого, прокурора ) передати вище вказане майно під зберігальну розписку власниці ОСОБА_4 , для зберігання.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Копію ухвали суду надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1