Справа № 522/1283/20
Провадження № 1-кп/522/1664/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в ЄРДР за №0002135 від 25.09.2019 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, азербайджанця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-17.08.2011 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання із застосуванням іспитового строку у вигляді 2 років;
-06.12.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 187, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано до вироку 17.08.2011 року 1 місяць позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі, 04.01.2014 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно достроково від відбування покарання (не відбутий строк - 5 місяців 18 днів);
-12.08.2016 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі п.п. 2,3,4 ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання із застосуванням іспитового строку у вигляді 1 року;
-01.09.2017 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, 29.12.2018 року звільнений на підставі відбуття строку покарання,
-01.06.2022 Одеським апеляційним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, звільнений від покарання на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
25.09.2019 року у ОСОБА_3 , який в денний час перебував у приміщенні «Одеської спеціалізованої школи № 121 I-III ступенів», розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Льва Толстого, 1, з корисливих мотивів виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 25.09.2019 року приблизно о 13 годині 00 хвили ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні «Одеської спеціалізованої школи № 121 I-III ступенів», розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Льва Толстого, 1, зайшов до незачиненої роздягальної кімнати школи.
Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, 25.09.2019 року приблизно о 13 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у роздягальній кімнаті вищевказаного учбового закладу, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки «Iphone» моделі «6S+» в корпусі чорного кольору вартістю 6000,00 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Lifecell» за абонентським номером НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.
Таємно викравши мобільний телефон ОСОБА_5 вартістю 6000,00 гривень, ОСОБА_3 майном потерпілого розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив останньому матеріальний збиток у вказаному розмірі.
Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у роздягальній кімнаті учбового закладу, 25.09.2019 року приблизно о 13 годині 10 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у роздягальній кімнаті, яка розташована у приміщенні «Одеської спеціалізованої школи № 121 I-III ступенів» за адресою: місто Одеса, вулиця Льва Толстого, 1, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів, викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон торгової марки «LG» моделі «Spirit» в корпусі чорного кольору вартістю 2000,00 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» за абонентським номером: НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.
Таємно викравши мобільний телефон ОСОБА_7 вартістю 2000,00 гривень ОСОБА_3 майном потерпілого розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив останньому матеріальний збиток у вказаному розмірі.
Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у роздягальній кімнаті учбового закладу, 25.09.2019 року приблизно о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у роздягальній кімнаті, яка розташована у приміщенні «Одеської спеціалізованої школи № 121 I-III ступенів» за адресою: місто Одеса, вулиця Льва Толстого, 1, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон торгової марки «Samsung», моделі «С5212», в корпусі білого кольору вартістю 1000,00 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» за абонентським номером: НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.
Таємно викравши мобільний телефон ОСОБА_8 вартістю 1000,00 гривень ОСОБА_3 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, майном потерпілої розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив останній матеріальний збиток у вказаному розмірі.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Зазначеним кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду, яку до теперішнього часу не відшкодовано:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 6000,00 гривень;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000,00 гривень;
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1000,00 гривень.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив суду такі фактичні обставини справи - як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, зокрема, що він 25.09.2019 року у приміщенні роздягальні «Одеської спеціалізованої школи № 121 I-III ступенів», розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Льва Толстого, 1, з корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон торгової марки «Iphone», мобільний телефон торгової марки «LG» та мобільний телефон торгової марки «Samsung», після чого з місця скоєння злочину зник, майном потерпілих розпорядився на власний розсуд.
ОСОБА_3 просив суд призначити йому мінімальне покарання.
Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Захисник ОСОБА_6 вважала, що у даному випадку для її підзахисного буде достатнім мінімальне покарання.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому максимальне покарання.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Також суд бере до уваги, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду він визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, у зв`язку з чим справа була розглянута за приписами ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд враховує характеризуючи обвинуваченого матеріали, відповідно до яких він має зареєстроване місце проживання, проте неодружений, офіційно не працевлаштований, у минулому 4 рази притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, двічі звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, при цьому на шлях виправлення не став і надалі продовжив займатися злочинною діяльністю, шкоду потерпілим не відшкодував.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.
Суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції Верховного Суду, викладеної у постановах по справам №№ 161/4092/19, 378/256/20 та ін., а також позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись.
Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись 71, 72, 78, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по даному кримінальному провадженню у період з 13.10.2022 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 13.10.2022 року.
Речові докази: 2 DVD+R диски RW, 4,7 GB 16Х сірого кольору з написом «Axent», що знаходяться в білому паперовому конверті - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1