Справа №585/317/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/181/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000044 від 12.01.2023 року, яке перебуває в провадженні Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

27.01.2023 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області обрано підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80520 грн, строком до 25.03.2023 року включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2023 року, скасувати оскаржувану ухвалу і винести нове судове рішення, яким клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 залишити без задоволення та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , а також (у разі необхідності), покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що зі змісту висновків суду першої інстанції про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вбачається, що слідчий суддя, при вирішенні питання щодо обрання особі міри запобіжного заходу на стадії досудового розслідування кримінального провадження, фактично вже вирішив питання про винність ОСОБА_8 в інкримінованому йому діянні, зробивши висновок, що він обов`язково понесе реальне покарання, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

На думку апелянта, такі висновки слідчого судді суду першої інстанції суперечать вимогам ст. 62 Конституції України та презумпції невинуватості особи.

Вважав, що висновок суду про наявність ризику, передбачено п. 1. ч. 1 ст. 177 КПК України, безпідставний і необґрунтований.

При цьому вказував, що застосування настільки суворої міри запобіжного заходу з огляду лише на можливу міру покарання є неприпустимим.

Також на думку апелянта, висновок про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованим і спростовується наданими слідчим матеріалами, зі змісту яких (протоколу допиту) вбачається, що до основного і єдиного свідка обвинувачення (закупщика) були застосовані заходи безпеки, а його анкетні дані були змінені і «залегендовані».

Зазначав, що підозрюваний не впливав і не може впливати на цього свідка, оскільки йому не відомі і не можуть бути відомі анкетні дані цього свідка (вони були змінені органом досудового розслідування).

Вказував, що висновок про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також порушує презумпцію невинуватості.

Крім того наголошував, що востаннє ОСОБА_8 був засуджений за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України, який не є корисливим злочином.

Зазначав, що визначаючи розмір альтернативної застави, слідчий суддя суду першої інстанції належним чином не дослідив питання майнового стану підозрюваного і визначив завідомо неспроможну для нього заставу.

Вказував, що оскільки 27 січня 2023 року було проголошено лише резолютивну частину оскаржуваної ухвали, а повний текст вручено чи надіслано не було, захисник ОСОБА_7 не був обізнаний з мотивами постановленого слідчим суддею відповідно судового рішення. Як наслідок, захисник не міг визначити і зазначити у своїй апеляційної скарзі обґрунтованих доводів щодо незаконності оскаржуваної ухвали.

З повним текстом оскаржуваної ухвали захисник зміг ознайомитись з використанням функціоналу ЄДРСР, з якого вбачається, що оскаржувана ухвала була надіслана судом до ЄДРСР 31 січня 2023 року, зареєстрована - 01 лютого 2023 року, а опублікована - 02 лютого 2023 року.

Таким чином, подаючи свою апеляційну скаргу 07 лютого 2023 року - тобто на п`ятий день з моменту опублікування повного тексту ухвали в ЄДРСР - захисник вважав, що пропустив строк на апеляційне оскарження з очевидно об`єктивних і поважних причин.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Правило дотримання п`ятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, повний текст ухвали було складено та проголошено 30 січня 2023 року о 15 год 00 хв, копія повного тексту учасникам направлена та вручена, згідно матеріалів справи, не була.

Стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про дату отримання підозрюваним ОСОБА_8 копії ухвали суду, з метою забезпечення підозрюваному реалізації його конституційного права на судовий захист та доступу до правосуддя, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду підозрюваним ОСОБА_8 було пропущено з поважних причин, а тому вважає за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2023 року.

Відносно апеляційних доводів по суті апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Роменським РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000044 від 12.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся старший слідчий СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке 27 січня 2023 року було розглянуто та ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 березня 2023 року та визначено заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80520 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином та передбачає покарання, у виді позбавленням волі на строк до 10 років.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликає.

Разом з тим, не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя врахував об`єктивний характер встановлених фактів та прийшов до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, чинити тиск на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу в їх сукупності та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків (ч.3 ст.183 КПК України).

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Твердження захисника про те, що обраний судом першої інстанції розмір застави для підозрюваного не відповідає його майновому стану, є безпідставним, оскільки він обраний судом у межах встановлених відповідно до положень ч.5 ст.182 КПК України, а доводи захисника з цього приводу мають суто суб`єктивний характер.

Підстав для зменшення розміру застави, визначеної судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, оскільки матеріали кримінального провадження підтверджують наявність обставин, які дають підстави вважати, що саме обраний судом розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо надмірного розміру застави, визначеного судом в порядку ч.3 ст.183 КПК України, є необґрунтованими, оскільки існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів і застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк на оскарження ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4