Справа № 203/8/23
Провадження № 1-кс/0203/459/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 12 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про встановлення і допит осіб в якості свідків у кримінальному провадженні № 0000221,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2023 року від адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , надійшла скарга на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 12 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання по кримінальному провадженні № 0000221. В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000221, внесеного до ЄРДР 04 липня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 31 жовтня 2022 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні. Адвокат ОСОБА_3 09 грудня 2022 встановлення і допит свідків військовослужбовців, які були присутні під час затримання ОСОБА_6 24 червня 2022 року та які були присутні під ч ас спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_4 , але прокурор своєю постановою від 12 грудня 2022 року відмовив у призначенні такої експертизи. Скаржник вважає, що у даному випадку наявні відповідні підстави для задоволення клопотання сторони захисту про призначення та проведення експертизи, тому просить суд скасувати постанову прокурора та зобов`язати прокурора встановити вказаних осіб та допитати їх в якості свідків.

12 січня 2023 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі представника скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор в судове засідання не прибув, проте через канцелярію суду 12 січня 2023 року подав копії матеріалів кримінального провадження на спростуванні доводів захисника підозрюваного ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000221, внесеного до ЄРДР 04 липня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, процесуальне керівництво по якому здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Письмове повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні вручено ОСОБА_4 31 жовтня 2022 року.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав процесуальному керівнику - прокурору клопотання, в якому просив прокурора встановити всіх військовослужбовців, якими було проведено затримання ОСОБА_6 24 червня 2022 року т а які були присутні пді час спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_4 у приміщенні гуртожитку, допит провести за участі ОСОБА_4 та його захисника.

Реалізація змагальності та забезпечення права на захист досягається, в тому числі, через участь сторони захисту у кримінально-процесуальному доказуванні. Так, згідно з вимогами ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України. При цьому частини 2 і 3 цієї статті визначають можливість і порядок збирання доказів як стороною обвинувачення, так і стороною захисту. Сторона захисту здійснює збирання доказів, в тому числі, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України).

Визначаючи межі судового контрою, слідчий суддя виходить з того, що предметом судового контролю під час розгляду такої скарги є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно задоволеного клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні і тому перевіряє не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й здійснює оцінку відповідного клопотання на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2022 року прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Постанова мотивована тим, що злочинний умисел ОСОБА_4 на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 виник вже після затримання останнього невстановленими військовослужбовцями і після внесення відомостей до ЄРДР під № 0000123 за ознаками ч.1 ст .307 КК України, а тому свідчення таких осіб не можуть стосуватися предмети доказування і, відповідно, немає підстав допитувати їх в якості свідків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 КПК України показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 36КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється..

Відмовляючи в задоволенні клопотання про встановлення та допит військовослужбовців, які затримали ОСОБА_7 24 червня 2022 року та були присутні під час спілкування в гуртожитку ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , прокурор послався на те, що захисником не наведено які обставини, що входять до предмета доказування при розслідуванні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за обставинами повідомленої йому підозри, будуть підтверджуватись встановленням та допитом наведених осіб, з огляду на те, що підозрюваному інкримінується виникнення злочинного умислу на тримання неправомірної вимоги після затримання ОСОБА_7 і внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст.307 КК України.

Таким чином, за встановлених обставин належить дійти висновку, що прокурором, з огляду на його самостійність у своїй процесуальній діяльності, визначений предмет доказування за фактами, внесеними в ЄРДР за ч.3 ст. 368 КК України і повідомленої підозри ОСОБА_4 , дотриманий баланс процесуальних можливостей сторін кримінального провадження за ст. 93 КПК, що не є наділенням обвинувачення та захисту однаковими процесуальними правами, а визначається доцільністю проведення відповідної слідчої (розшукової) дії з належним обґрунтуванням такої необхідності, зокрема, захисником підозрюваного, і визначення такої доцільності належить до повноважень слідчого та прокурора, враховуючи їх процесуальну самостійність, а тому, з огляду на дотримання прокурором при складенні оскаржуваної постанови вимог до форми та змісту за ст. 110 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування такої постанови в межах судового контрою на досудовому розслідуванні, тому на підставі п.4 ч.2 ст. 307 КПК України належить постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 26, 303, 304, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 12 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про встановлення і допит осіб в якості свідків у кримінальному провадженні № 0000221 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_9