справа № 462/4541/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, розлученого, з середньою загальною освітою, який не працює, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Стоянів Радехівського району Львівської області, українця, громадянина України, який не працює, інваліда ІІІ групи, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

16.04.2021 близько 01.00 год. ОСОБА_4 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, перебуваючи біля будинку №158 Б, що на вул. Кульпарківській у м. Львові, із застосуванням фізичного насильства, що не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , що проявилось у нанесенні удару кулаком в його праву сторону обличчя, спричинивши потерпілому забійну рану слизової нижньої губи справа, яка відноситься до легкого ступеня тяжкості, відкрито заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном марки Redmi 3S, в корпусі сірого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 900,00 гривень, в якому були дві сім карти-оператора «Київстар» НОМЕР_3 та оператора «Лайфселл» НОМЕР_4 , які вартості не становлять, та який був в чохлі-бампері чорного кольору, вартістю 100,00 гривень, спричинивши своїми умисними діями потерпілому загальної матеріальної шкоди в сумі 1000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням фізичного насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Крім цього, 13.05.2021 року о 13.59 год. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Львові на вул. Караджича, 29 б біля магазину «Рукавичка», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна, а саме, після того, як ОСОБА_5 перескочив через перила, які розташовані довкола вказаного магазину та підбігши до ОСОБА_9 , шляхом ривка відкрито викрав із її рук мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи станом на 13.05.2021 становить 2266,67 гривень, який знаходився у силіконовому чохлі чорного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи станом на 13.05.2021 становить 69,33 гривні та в якому містилися сім-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 та карта пам`яті із написом «Нокіа 512мб», які не становлять для потерпілої матеріальної цінності, після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна та незважаючи на спроби потерпілої ОСОБА_9 затримати його, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 викрадений телефон та, не реагуючи на крики потерпілої, обидва побігли в сторону подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де біля металевої огорожі ОСОБА_5 був затриманий перехожими, а ОСОБА_4 втік із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, працівниками поліції ОСОБА_4 був викритий та перебуваючи у приміщенні ВП №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області добровільно видав викрадений телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5», в якому містилися сім-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 та карта пам`яті із написом «Нокіа 512мб» та який знаходився у чохлі чорного кольору.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, проте подали суду заяви, кожен окремо в яких зазначили про проведення судового розгляду у кримінальному провадженні за їхньої відсутності, жодний претензій матеріального характеру не мають, цивільні позови заявляти не будуть і щодо міри покарання покладаються на рішення суду.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їхні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового розгляду положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена повністю, дії обвинувачених органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 186 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням фізичного насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, а обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченим виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винних.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, при цьому вчинення декілька тотожних злочинів, які підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність повторної кваліфікації не потребують, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України є тяжким злочином, вчинений умисно, з корисливих мотивів, особу винного, який раніше судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, розлучений, офіційно не працевлаштований, має інвалідність ІІІ групи за загальним захворюванням, опікується батьком похилого віку. Згідно копії виписки №17022 із медичної карти амбулаторного хворого від 31.12.19 йому встановлено основний діагноз травматична хвороба головного мозку (Т.1 а.с. 215-218, 244, 245). Довідкою ЛКП «Сигнівка» №2163 від 25.05.2021 року, характеристикою №2/580 від 25.05.2021 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , по місцю проживання характеризується задовільно. За час проживання заяв і скарг від мешканців мікрорайону ЛКП «Сигнівка» не поступало (Т.1 а.с. 220, 221).

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення наближене до мінімальної межі, як просив прокурор у виступі в судових дебатах, також беручи до уваги, що ОСОБА_4 з 18.05.2021 тривалий час перебуває під вартою, а тому суд вважає, оскільки відсутні обтяжуючі обставини, застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду припинення протиправної поведінки та недопущення кримінальних правопорушень з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки, а виправлення можливе без реального відбування покарання, та встановити максимальний іспитовий строк із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України є тяжким злочином, вчинений умисно, з корисливих мотивів, особу винного, який раніше судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра (при вирішенні питання осудності обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує висновок судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_5 страждає на психічні розлади, які за своїми клінічними проявами не досягають ступеню психічної хвороби, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_5 у хворобливому стані психічної діяльності не перебував, але наявні у нього психічні розлади мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь, здатність регулювати свою поведінку), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, одружений, офіційно не працевлаштований, має інвалідність ІІІ групи (згідно виписок із медичної карти амбулаторного хворого (Т.1 а.с.149-158), на утриманні перебуває неповнолітній син ІНФОРМАЦІЯ_3 , також опікується батьками похилого віку. Згідно Довідки-характеристики №468, виданої 19.05.2021 року старостою сіл Збоївська, Стоянів Радехівської міської ради обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 (Т.1 а.с. 220,221).

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення наближене до мінімальної межі, як просив це прокурор у виступі в судових дебатах.

При цьому, при визначенні остаточного покарання підлягає врахуванню вирок Радехівського районного суду Львівської області від 21 березня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні 19.12.2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 185КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, суд призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відтак, слід призначити покарання ОСОБА_5 із застосуванням правил ч.1, 4 ст. 70 КК України, оскільки обвинувачений до постановлення вироку Радехівським районним судом Львівської області від 21 березня 2023 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, із врахуванням характеру та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень - шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 21 березня 2023 року, оскільки злочин, за яким ОСОБА_5 обвинувачується у даній справі, вчинений до постановлення вироку Радехівського районного суду Львівської області.

Остаточно призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду припинення протиправної поведінки та недопущення кримінальних правопорушень з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки, а виправлення можливе без реального відбування покарання, та встановлення максимального іспитового строку із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України.

Згідно ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18.05.2021 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово було продовжено, востаннє до 30.03.2021 року.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання оскільки суд звільняє від відбування покарання.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 14.05.2021 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразова було продовжено, востаннє до 30.03.20023 року.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання, оскільки суд звільняє від відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Згідно ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/8476-ТВ від 27.05.2021 року становлять 1372,96 гривень, які слід стягнути порівно з обвинувачених на користь держави, оскільки проведення даної судової експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 50, 65-67, 70,72,75, 76, 186 КК України, ст. 118, 124, 373, 374, 376, 377, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 3/три/ роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Радехівського районного суду Львівської області від 21 березня 2023 року та призначити остаточне покарання у виді 4 /чотирьох/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 3/три/ роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути порівно із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1 372 (одну тисячу триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1