провадження № 1-кп/336/673/2023
ВИРОК

іменем України

03 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 11.03.2023 року (номер провадження 1-кп/336/673/2023, ЄУН 336/2943/23) за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні старший солдат, який перебуває на посаді старшого кухаря господарчого відділення, взводу матеріально-технічного забезпечення, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 06 березня 2022 року, старший солдат ОСОБА_3 прийнятий на військову службу за мобілізацією, де проходив службу на посаді старшого кухара господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою № 340 Кабінету міністрів України від 8 травня 1993 року, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_3 , на його ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Так, 11 березня 2023 року приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , під час керування транспортним засобом «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_4 , був зупинений працівниками поліції біля буд. 80 по вул. Хлібна у м. Запоріжжя, де на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 14 жовтня 2022 року Територіальним сервісним центром МВС № 1242, що виготовлений за допомогою струмневого способу друку з використанням знакодрукуючого пристрою (кольорового струменевого принтеру) та термосублімаційного способу друку, який не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та перебуваючи на посаді старшого кухара господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення, діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою № 340 Кабінету міністрів України від 08 травня 1993 року, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_3 , на його ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Так, 11 березня 2023 року приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , під час керування транспортним засобом «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_4 , був зупинений працівниками поліції біля буд. 80 по вул. Хлібна у м. Запоріжжя, де на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 14 жовтня 2022 року Територіальним сервісним центром МВС № 1242, що виготовлений за допомогою струмневого способу друку з використанням знакодрукуючого пристрою (кольорового струменевого принтеру) та термосублімаційного способу друку, який не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника адвоката - ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

Згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а саме, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та перебуваючи на посаді старшого кухара господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення, діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою № 340 Кабінету міністрів України від 08 травня 1993 року, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_3 , на його ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Так, 11 березня 2023 року приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , під час керування транспортним засобом «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_4 , був зупинений працівниками поліції біля буд. 80 по вул. Хлібна у м. Запоріжжя, де на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 14 жовтня 2022 року Територіальним сервісним центром МВС № 1242, що виготовлений за допомогою струмневого способу друку з використанням знакодрукуючого пристрою (кольорового струменевого принтеру) та термосублімаційного способу друку, який не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, також згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

В даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні.

На підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, поданого відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, суд враховує зокрема те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, має постійне місце проживання, військовослужбовець, під медичним наглядом у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Санкцією ч.4 ст. 358 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань.

Відповідно до положень Кримінального кодексу України усі види покарань класифікуються на менш і більш суворі, такий розподіл має універсальний характер і застосовується як при побудові санкцій статей Особливої частини КК, так і в практиці призначення покарань. В усіх без винятку альтернативних санкціях статей Особливої частини КК, передбачені в них види покарань перелічені в послідовності від менш суворого до більш суворого.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, його особу, ступінь вини, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час проведення досудового розслідування було проведено судово-технічну експертизу СЕ-19/108-23/3536-ДД від 15.03.2023, судовим експертом Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи вартість проведення експертизи складає 1510 гривні 24 копійки.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1510 гривні 24 копійки в дохід держави (судово-технічна експертиза СЕ-19/108-23/3536-ДД від 15.03.2023).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 302, 381-382, 374, 392-395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1510 гривні 24 копійки в дохід держави.

Речові докази: Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , який згідно висновку експерта СЕ-19/108-23/3536-ДД від 15.03.2023, не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України визнано речовим доказом, та залишено на зберігання в матеріалах кримінального провадження - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 382 КПК України вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Суддя: