Житомирський апеляційний су
Справа №295/4429/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене 23.04.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000519 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2022 року,

щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Житомира, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

На вирок суду подані апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, дії свого підзахисного перекваліфікувати зі ст. 187 ч.4 КК України на ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею закону. Вважає, що вирок є незаконним через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичних обставинам справи. Посилається на те, що судом першої інстанції зроблено неправильний висновок щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки зібраними по кримінальному провадженню доказами не підтверджується умисел ОСОБА_8 на заволодіння мобільним телефоном. Зазначає, що судом першої інстанцій було залишено поза увагою доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, покладених в основу обвинувального вироку зокрема, протоколу затримання ОСОБА_8 від 23 березня 2022 року з підстав його невідповідності вимогам ч. 1 ст. 107 КПК України, оскільки слідча дія не була зафіксована відповідними звуко та відеозаписувальними технічними засобами та невідповідності місця затримання.Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вони давали в судовому засіданні, а вказані їх показання відрізняються від показань записаних у вироку суду. Посилається на те, що суд не дав належну оцінку показанням ОСОБА_8 щодо відсутності умислу на заволодіння телефоном потерпілого ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок, призначити йому справедливе покарання, допитати, обвинуваченого, всіх свідків та потерпілого.

Прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_13 подав заперечення, в яких вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2022 року просив залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст.187 КК України на 8 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією частини майна.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком суду, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2021 року, та до відбуття ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у 8 років 11 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 23.03.2022 по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню тримання підвартою, відповідає один день позбавлення волі.

Питання про речові докази судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 686 грн. 48 коп.

Як визнав суд, 23.03.2022 приблизно о 21 годині за адресою вул. Крошенська, будинок 23 у м. Житомирі у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я, в умовах воєнного стану, а саме заволодіння мобільним телефоном марки «Umidigi Bison», який належать ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час воєнного стану, 23.03.2022 приблизно о 21 годині перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де застосував до ОСОБА_12 фізичне насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилося в умисному нанесенні одного удару гострим предметом, що схожий на ніж в область його шиї.

В результаті нанесеного удару, ОСОБА_12 було спричинено легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді колото-різаної рани по передній поверхні шиї справа. В подальшому ОСОБА_8 , подолавши таким чином волю потерпілого до опору, заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном марки «Umidigi Bison» вартістю 5 188 грн. 50 коп.

Після цього, ОСОБА_14 , утримуючи при собі майно, яке належить ОСОБА_12 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальної шкоди на суму 5 188 грн. 50 коп.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження досудове розслідування та судовий розгляд у ній проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на всебічне повне та об?єктивне дослідження обставин справи.

Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного злочину, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема, вина ОСОБА_8 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_12 про те, що 23.03.2022 близько 21 год. він прийшов в гості до ОСОБА_15 , який проживає в АДРЕСА_2 . Вони з ОСОБА_15 сиділи на кухні, пили вино, розмовляли. Приблизно через пів години до них зайшов ОСОБА_8 , його запросили до столу, налили вина, дали цигарку. ОСОБА_8 приніс з собою щось, схоже на викрутку, замотане ізолентою. Він дістав свій телефон марки «Umidigi Bison» і поклав на стіл, увімкнув музику.Слухали музику, потім ОСОБА_8 сказав, що хоче іншу музику. Він запропонував дослухати музику, яку слухали. ОСОБА_8 тим часом взяв ніж і вдарив ним йому в праву частину шиї, після чого схопив телефон та пішов з будинку.

Свідок ОСОБА_15 дав показання про те, що 23.03.2022 у вечірній час до нього додому прийшов кум ОСОБА_12 , потім через пів години прийшов ОСОБА_8 і сів з ними за стіл, при цьому поклавши на стіл - справа ніж, а зліва-викрутку. Вони сиділи розмовляли, пили вино. Потерпілий увімкнув на своєму телефоні музику, поклавши телефон на столі. Хвилин через 5 після цього між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 почалась суперечка. Моменту нанесення удару обвинуваченим потерпілому він не бачив. Коли ОСОБА_8 вибіг з кухні, ОСОБА_12 тримався за шию і попросив викликати «швидку медичну допомогу». Куди дівся сенсорний телефон потерпілого він не звернув увагу, однак, коли ОСОБА_8 вийшов з хати, музики вже не було чути.

З показнь свідка ОСОБА_16 видно, що 23.03.2022 ввечері вона перебувала за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 . На кухні ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 вживали спиртне, голосно розмовляли, при цьому заважаючи їй та дітям. Вона зробила їм зауваження. Перебуваючи на кухні на столі бачила сенсорний телефон ОСОБА_12 , на ньому грала музика, Також бачила, як ОСОБА_8 виходячи з кухні, щось тримав в руці. Зайшовши на кухню, побачила, що ОСОБА_12 тримається за шию. Вона викликала «швидку медичну допомогу» і дала шматок простирадла ОСОБА_12 , щоб він замотав шию.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.03.2022, потерпілий ОСОБА_12 зазначив, що невідома особа на прізвисько « ОСОБА_20 » 23.03.2022 близько 21.00 год., перебуваючи за адресою: м. Житомир, буд. 23, здійснила напад на нього з метою заволодіти його мобільним телефоном марки «Umidigi Bison» чорного кольору з сім картою, при цьому навмисно спричинила йому тілесне ушкодження: колото-різане поранення шиї.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000519 від 24.03.2022, 23.03.2022 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви потерпілого ОСОБА_12 за ч.4 ст. 187 КК України.

Протоколом огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Крошенська буд. 23, встановлено місце вчинення злочину.

Згідно картки виїзду швидкої медичної допомоги № 208 від 23.03.2022, ОСОБА_12 було госпіталізовано до Житомирської районної лікарні з попереднім діагнозом: колото-різана рана передньої поверхні шиї справа.

Відповідно до висновку експерта № 341 від 11.04.2022, у ОСОБА_12 виявлено колото-різану рану по передній поверхні шиї справа, яка утворилася від дії гострого предмету, не виключено в термін та при обставинах, вказаних обстеженим та у процесуальних документах, дані тілесні ушкодження відноситься до легких з короткочасним розладом здоров`я.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/106-22/2360-ТВ ринкова вартість мобільного телефону «Umidigi модель «Bison 6/128GB CyberYellow» могла становити 5188,50 грн.

Під час проведення слідчого експеременту 08.04.2022, за участю ОСОБА_12 , потерпілий розповів та показав за яких обставин ОСОБА_8 вчинив щодо нього вищевказаний злочин.

За висновком експерта судово-психіатричної експертизи № 100-2022 від 19.04.2022, ОСОБА_8 здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. На момент вчинення інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Оцінивши вищевказані зібрані по кримінальному провадженні докази та інші докази, які зазначені у вироку, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що ОСОБА_8 вчинив напад на ОСОБА_12 з метою заволодіння його мобільним телефоном, поєднаний з насильством, небезпечним для його життя та здоров`я, під час дії воєнного стану.

Дії ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України кваліфіковані правильно, а призначене йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Посилання захисника на те, що у ОСОБА_8 не було умислу на заволодіння телефоном потерпілого, не знайшли свого підтвердження по викладеним вище підставам і виходячи з досліджених доказів по справі та оцінок, наданих судом. Про наявність у нього умислу на заволодіння телефоном потерпілого свідчить той факт, що виходячи з будинку, де відбулись події, ОСОБА_8 узяв з собою телефон і під час затримання вказаний телефон був виявлений у нього.

Доводи адвоката про те, що є недопустимим такий доказ, як протокол затримання ОСОБА_8 від 23 березня 2022 року з підстав його невідповідності вимогам ч. 1 ст. 107 КПК України, так як слідча дія не була зафіксована відповідними звуко та відеозаписувальними технічними засобами та невідповідності місця затримання, колегія суддів вважає безпідставними.

Як видно з матеріалів кримінального провадження затримання ОСОБА_8 слідчим було проведено з дотриманням вимог ст.ст. 208-211 КПК України за участю понятих в присутності захисника за адресою м. Житомир вул. Крошенська, 22.Будь-яких зауважень зі сторони захисту до проведення слідчої дії не було.

Відповідно до положень ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Як видно з матеріалів кримінального провадження рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів при проведенні затримання ОСОБА_8 слідчим не приймалося. Також не заявлялося клопотання стороною захисту про застосування технічних засобів фіксування при проведенні затримання ОСОБА_8 , що спростовує доводи захисника про порушення слідчим вимог ст. 107 КПК України при проведенні затримання його підзахисного.

Суд дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженні доказам і обгрунтовано не прийняв до уваги як докази невинуватості ОСОБА_8 , у вчиненні злочину за який його засуджено показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки вказані свідки не були присутні під час затримання ОСОБА_8 не могли назвати дату та час події, тому належність їх показань не була доведена стороною захисту, з таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

З матеріалів кримінального провадження видно, що показання, які давали свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в судовому засіданні відповідають записам, відображеним у вироку районного суду щодо ОСОБА_21 , що спростовує доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.

Вирок суду є законний та обгрунтований, підстав для його зміни чи скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и ла:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під-вартою, протягом такого ж строку з дня отримання копії судового рішення.

Судді :