Справа № 206/961/23
Провадження № 1-кп/206/102/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 за обвинуваченням у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000067 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

13 лютого 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська, до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 11 квітня 2023 включно.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, мотивуючи тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати і на час розгляду кримінального провадження судом, а саме: про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, санкція статті яких передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років і у зв`язку з цим, враховуючи що вчинено ряд тяжких злочинів проти власності, є підстави вважати, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, а також про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній будучі раніше судимим на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив нові умисні тяжкі кримінальні правопорушення. Так, зокрема, 01.02.2023 Самарським районним судом міста Дніпропетровська ухвалено обвинувальний вирок, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. З огляду на зміст обвинувачення та докази на його підтвердження, ОСОБА_3 в період іспитового строку 11.02.2023 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності, тобто, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали.

Представник потерпілого в судовому засіданні не заперечувала щодо продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання прокурора, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовження строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стаття 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, серед яких є найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад трьох років.

Отже, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує, що останній був раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючого не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив ряд нових умисних кримінальних правопорушень проти власності.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 існують ризики, зокрема, з урахуванням, що останньому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, враховуючи, що ним вчинено ряд тяжких злочинів проти власності, а також усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує, може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, а також враховуючи, що ОСОБА_3 , в період іспитового строку вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності, залишається дійсним ризик того, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому, з метою їх запобігання та виконання рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк в 60 (шістдесят) днів.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 331, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 червня 2023 року.

Копію ухвали надіслати до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" - до виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1