Справа № 738/894/22
№ провадження 1-кп/738/16/2023
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2022 року за №0000364, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мена Чернігівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, засудженого вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 28 серпня 2022 року о 17.29 год. ОСОБА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє дотепер, перебуваючи по АДРЕСА_3 , використовуючи раніше добровільно отриману від ОСОБА_5 належну йому банківську картку з № НОМЕР_1 , картковий рахунок № НОМЕР_2 , та добровільно переданий останнім пароль захисту до неї, за допомогою банківського автомату обслуговування АТ КБ «ПриватБанк», без дозволу та відома власника вивів у готівку та таємно викрав належні ОСОБА_5 кошти в сумі 2000 гривень.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел на викрадення грошей у ОСОБА_5 , у період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_2 28 липня 2022 року о 18.37 год з метою таємного викрадення чужого майна прибув до банківського автомату обслуговування АТ «Ощадбанк», розташованого по вул. Корольова, 6-А в м. Мена Корюківського району Чернігівської області, де діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи вказану банківську картку та пароль захисту до неї, за допомогою банківського автомату обслуговування АТ «Ощадбанк», без дозволу та відома власника вивів у готівку та таємно викрав грошові кошти належну ОСОБА_5 в сумі 4000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 , таємно викрав грошові кошти на загальну суму 6000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 4 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті від 26 жовтня 2022 року.

За змістом обвинувального акту, який підтримала прокурор, остання вважала установленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор просила визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, зазначила, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, просила призначити ОСОБА_2 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі; вирок Менського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року, яким ОСОБА_2 засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, виконувати самостійно, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав, щиро розкаявся, правову кваліфікацію дій не оспорював, погоджувався з фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Позиція потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 правову кваліфікацію дій обвинуваченого не оспорював, просив не призначати обвинуваченому суворе покарання.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та показав, що 28 серпня 2022 року вживав алкогольні напої з ОСОБА_6 за місцем проживання останнього. Потім пішли з ним до магазину. Разом з ними також були син ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Знаходячись біля магазину «Орхідея», ОСОБА_9 дав йому банківську картку, повідомив пін-код від неї та попросив його купити в магазині АТБ цигарки, алкоголь та гостинець для сина. Він взяв у ОСОБА_10 велосипед та поїхав в напрямку магазину «АТБ», однак по дорозі вирішив перевірити баланс рахунку на картці ОСОБА_11 , а тому поїхав до банкомату «Приватбанк», розташованого по вул. Героїв АТО, де вставивши в банкомат картку та набравши пін-код, перевірив баланс коштів на рахунку, який становив майже 7000 гривень, після чого зняв з картки 2000 гривень. В магазині АТБ він придбав товари десь на 800 гривень, за товар розрахувався банківською карткою ОСОБА_7 , після чого повернувся до магазину «Орхідея», де його чекали ОСОБА_9 , його син ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Він передав продукти ОСОБА_13 , останній запропонував піти до нього додому продовжити вживати спиртні напої. Прийшовши до господарства ОСОБА_11 , вони випили, після чого він взяв у ОСОБА_14 велосипед та поїхав до Ощадбанку, розташованого по вул. Корольова в м. Мена, звідки з банкомату зняв з картки ОСОБА_11 ще 4000 гривень, які також залишив собі. Зазначив, що дозволу на зняття готівки з картки потерпілий йому не давав. Картку повернув ОСОБА_15 зранку наступного дня, поклав її на стіл біля ліжка, де ОСОБА_16 ще спав. Викраденими коштами в розмірі 6000 гривень розпорядився на власний розсуд, зокрема купив спиртне, цигарки, ОСОБА_17 повідомив, що вказані кошти є його особистими. У вчиненому розкаюється, засуджує свої дії та просить суворо не карати, добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_5 заподіяну шкоду.

Показання потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду показав, що 28 серпня 2022 року він разом з ОСОБА_2 вживали спиртні напої. Потім пішли ще докупити спиртного, біля магазину «Орхідея» він дав ОСОБА_18 свою банківську картку, повідомив від неї пін-код та попросив збігати в магазин АТБ купити спиртне, продукти та солодощі для сина. ОСОБА_2 пішов в магазин, а він (потерпілий) разом з сином та ОСОБА_19 чекали його біля магазину «Орхідея». Коли ОСОБА_2 повернувся, то всі разом пішли до нього додому, де продовжували вживати алкогольні напої. Коли та за яких обставин ОСОБА_20 повернув йому банківську карточку він не пам`ятає, лише наступного дня після надходження смс-повідомлення на телефон виявив зникнення коштів з картки в сумі 6000 гривень. Банківську картку, яку давав ОСОБА_2 виявив на столі у себе вдома. Про зникнення коштів з банківської карточки повідомив у поліцію, пізніше ОСОБА_2 зізнався йому у викраденні грошей, просив у нього вибачення. Якби ОСОБА_2 відразу зізнався у крадіжці, то він би не звертався в поліцію. Просив не призначати обвинуваченому суворе покарання, не позбавляти волі останнього.

Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.

29 серпня 2022 року ОСОБА_5 звернувся до поліції із заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 28 серпня 2022 року здійснила крадіжку з належної йому картки Ощадбанку № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 6000 гривень (а.к.п.135).

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000364 вбачається, що 29 серпня 2022 року до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення з попередньою кваліфікацією дій за частиною 4 статті 185 КК України, з коротким викладом обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення (а.к.п.133).

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23 вересня 2022 року вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2022 року, в приміщенні філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10024/0222, в присутності керуючої відділення ОСОБА_21 , було надано тимчасовий доступ до речей і документів, що становлять банківську таємницю, а саме до виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 , та файлів з фотознімками, розміщеними на оптичному носії СD-R диску.

Відповідно до виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 , сформованої за період 28.08.2022-29.08.2022, 28.08.2022 року було проведено дві банківські операції з видачі готівки грошових коштів, а саме о 17.29 год. з вказаного карткового рахунку через АТМ UKR Mena DN00 376371 CACN0565 було знято 2000 грн, та о 18.37 год через АТМ UKR BRANCH 10024-0222 376375 A2401891 знято ще 4000 грн (а.к.п.143,144).

Під час перегляду в судовому засіданні файлів, які становлять банківську таємницю при виконанні операції по банківській картці АТ «Ощадбанк» картковий рахунок № НОМЕР_2 , що містяться на СD-R диску, на останніх містяться фотознімки, на яких зображений ОСОБА_2 , який 28 серпня 2022 року о 18.37 год. з банкомата знімає грошові кошти та покидає його.

З Протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27 вересня 2022 року вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2022 року, в приміщенні АТ КБ «ПриватБанк», в присутності ОСОБА_22 , було надано тимчасовий доступ до речей і документів, що становлять банківську таємницю, а саме файл з фотознімками, розміщеними на оптичному носії СD-R диску.

Під час перегляду в судовому засіданні файлів, які становлять банківську таємницю при виконанні операції із зняття готівки з банківської картки АТ «Ощадбанк» картковий рахунок № НОМЕР_2 з об`єкту АТМ UKR Mena DN00 376371 CACN0565, які містяться на носії СD-R диску, що є додатком до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27 вересня 2022 року, на останній зафіксовано дату, час та особу, яка виконує банківську операцію з вказаної картки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 після перегляду вказаних фотофайлів впізнав себе, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 24 жовтня 2022 року вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей за фактом крадіжки грошових коштів ОСОБА_5 з його банківської картки, що мала місце 28 серпня 2022 року, слідчим ОСОБА_23 , було проведено слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_2 , в присутності двох понятих, із застосуванням технічного засобу фіксації - цифрової відеокамери Panasonic НС V260.

Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_2 показав, що 28 серпня 2022 року він з ОСОБА_24 вживали спиртні напої, потім вирішили докупити ще спиртного, у зв`язку з чим пішли до магазину. Біля магазину «Орхідея» ОСОБА_16 дав йому картку Ощадбанку, повідомив пін-код та попросив купити в магазині АТБ цигарок та солодощів сину. В цей час до них підійшов ОСОБА_25 , він взяв у останнього велосипед та поїхав до магазину «АТБ», проте вирішив спочатку заїхати до банкомату «Приватбанк», щоб перевірити баланс картки ОСОБА_26 .. Після перевірки балансу, який становив 6000 грн, зняв з неї 2000 гривень, потім поїхав в «АТБ», де придбав товар, розрахувався за нього карткою та повернувся до магазину «Орхідея», де на нього чекали ОСОБА_16 із сином та ОСОБА_8 . На пропозицію ОСОБА_11 всі пішли до нього додому, де продовжували вживати спиртні напої. Пізніше цього ж дня він ( ОСОБА_2 ) пішов до банкомату «Ощадбанк», де без дозволу ОСОБА_11 зняв з його банківської картки ще 4000 гривень.

Після чого слідчий пропонує підозрюваному показати місце зняття ним 28 серпня 2022 року грошових коштів, належних ОСОБА_27 , які знаходились на його банківській картці, на що останній погодився та показав банкомат АТ КБ «ПриватБанк», розташований по вул. Героїв АТО, 7 в м. Мена, де зняв з банківської картки ОСОБА_11 гроші в сумі 2000 гривень, потім банкомат АТ «Ощадбанк», розташований по вул. Корольова, 6-а в м. Мена, та повідомив, що саме з нього 28 серпня 2022 року зняв ще 4000 гривень з банківської карточки ОСОБА_26 .. Зазначив, що банківську картку повернув ОСОБА_27 наступного дня зранку.

Під час розгляду справи в суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту та показаннями обвинуваченого, наданими в судовому засіданні.

Після перегляду відеозапису слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_2 підтвердив, що саме 28 серпня 2022 року з вказаних на слідчому експерименті банкоматів він зняв грошові кошти в розмірі 2000 та 4000 гривень з банківської картки ОСОБА_11 без дозволу останнього.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року, N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

В обвинувальному акті обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_28 зазначено щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_28 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння з чим погоджується і суд.

Окрім того, матеріалами справи, зокрема письмовою заявою потерпілого ОСОБА_5 , підтверджено, що ОСОБА_2 відшкодував заподіяну йому шкоду в повному обсязі, претензій майнового характеру до нього немає.

За таких обставин, суд вважає, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є ще й добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином з корисливих мотивів, на час вчинення злочину в силу ст.89 КК України раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності за появу у громадських місцях у п`яному вигляді, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, у довідці-характеристиці на ОСОБА_2 зазначено лише зареєстроване місце проживання останнього, будь-які відомості щодо його поведінки відсутні, неодружений, офіційно не працевлаштований.

Згідно з досудовою доповіддю від 08 грудня 2022 року, підготовленою Корюківським районним сектором №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, про обвинуваченого ОСОБА_2 , надано висновок про високий ризик вчинення ним повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, зазначено, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.к.п.75, 76).

Враховуючи особу обвинуваченого його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, умови життя, його соціальне становище, рівень освіти, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, характер кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, які істотним чином знижують міру тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до вчиненого і його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, добровільне відшкодування потерпілому заподіяної злочином шкоди, наявність обставин, які пом`якшують покарання, засудження ним власних дій, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, в тому числі і думки потерпілого, який вибачив обвинуваченого, просив не призначати йому покарання пов`язане з позбавленням волі, а також, використовуючи дискреційні повноваження, суд вважає за можливе застосовувати положення ч.1 ст.69 КК України та призначити основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України нижче від нижчої його межі, встановленої у санкції частини цієї статті, у виді позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Разом із цим, відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься у постанові від 23.09.2019 у справі № 199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені ст.ст. 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст.75 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого його звільнено на підставі ст.75 КК України, із встановленням іспитового строку 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В межах даного кримінального провадження, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вчиненого 28 серпня 2022 року, тобто до ухвалення 30 січня 2023 вироку Менським районним судом Чернігівської області.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, призначивши ОСОБА_2 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року.

Враховуючи тяжкість і конкретні обставини вчиненого ОСОБА_2 злочину, дані про його особу, ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, наявність обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням висновків, викладених у досудовій доповіді стосовно обвинуваченого, а також з урахуванням другорядної ролі кари, як мети покарання, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вказані висновки суду повною мірою узгоджуються з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень статтей 75, 76 КК України є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів, щодо процесуальних витрат.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

Під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжні заходи, не застосовувались, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому із застосуванням статті 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1