ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

та сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000202 від 14.11.2022 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михальча Сторожинецького району Чернівецької області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, не працюючого, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , який проживає в м. Чернівці, раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 09.01.2019 р. вироком Кіцманського районного суду за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.

ЄУНСС №718/291/22 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8

Провадження №11-кп/822/156/23 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ч.4 ст. 185 КК України

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирокКіцманського районного суду Чернівецької області від 27 січня 2023 року.

Цим вироком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді п`ять років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховано з моменту його фактичного затримання, а саме 16 грудня 2022 року.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено раніше обраний, тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 755 грн. 12 коп. судових витрат за проведення експертизи.

Вирішено питання речових доказів.

Доводи апеляційних вимог.

Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі вказує, що свою провину визнає, вчинив необдуманий вчинок під час війни, але в той же час зауважує, що по факту вчинений ним злочин це ч.2 ст. 185 КК України.

Звертає увагу, що він здоровий та не наркоман, а тому вважає, що його слід мобілізувати до лав ЗСУ або до будь якої бригади, підрозділу, взводу, батальйону, який приймає участь в обороні України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на початку червня 2022 року діючи умисно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, з корисливих мотивів, спрямованих на особисте збагачення, із підсобного приміщення домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , таємно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, викрав бензотример марки «ProCraft» моделі «Т4200 pro FREE TOOLS» потужністю 4,2 кВт, який належить ОСОБА_9 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_9 завдано майнову шкоду на загальну суму 3008 грн. 80 коп..

Позиції учасників апеляційного провадження в судових дебатах.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задоволити з підстав зазначених в ній. Просили зменшити термін відбування покарання, оскільки даний злочин не являється настільки тяжким, щоб позбавляти волі на такий великий термін.

Прокурор просив вирок районного суду залишити без змін, а доводи наведені обвинуваченим та адвоката без задоволення, вважаючи їх безпідставними і такими, що не спростовують висновків суду в частині призначеного покарання.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких апеляційний суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Встановивши суть вироку та з`ясувавши вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , заслухавши доводи апелянта та з`ясувавши думку прокурора щодо заявлених апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

З вироку вбачається, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 було розглянуто у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України, а тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється, відповідно до загальної засади змагальності процесу та положень ч.1 ст. 404 КПК України.

Отже, колегія суддів, перевіривши в межах апеляційної скарги матеріали даного кримінального провадження, вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону.

Твердження апелянта ОСОБА_6 щодо суворості призначеного йому покарання та призначення йому менш суворого покарання передбачено ч.4 ст. 185 КК України, є безпідставними й жодним чином не підтвердженими, а також не спростовують висновків суду в цій частині.

Як убачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є спів мірним протиправному діянню і не може вважатися суворим.

Оскільки, крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Отже, перевіряючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегією суддів встановлено, що при призначенні покарання обвинуваченому, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Також судом взято до уваги й особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, за яким добре характеризується, на даний час проживає один, не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності, за вчинення яких судимість не погашена, а також вартість викраденого майна та думку потерпілої, яка не мала до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру й просила не карати його суворо.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 до обставин, що пом`якшують покарання враховано щире каяття останнього та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встанволено.

Отже, на думку колегії суддів, зваживши всі ці обставини, суд належним чином прийшов до висновку про призначення ОСОБА_6 мінімального виду покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст. 185 КК України, а саме у вигляді реального позбавлення волі.

Що стосується прохання ОСОБА_6 про мобілізацію/зарахування його до лав ЗСУ або до будь якої бригади, підрозділу, взводу, батальйону, який приймає участь в обороні України, то вони не заслуговують на увагу суду.

Оскільки, згідно указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р., воєнний стан в Україні запроваджено 24 лютого 2022 року.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин, перебачений ч.4 ст. 185 КК України вчинений останнім на початку червня 2022 року, тобто мобілізація на території України вже тривала більше трьох місяців, що не позбавляло обвинуваченого ОСОБА_6 самостійно звернутися до військомату про взяття його на облік чи зарахування до лав ЗСУ.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що твердження ОСОБА_6 у скарзі про зменшення призначеного йому покарання або можливість його зарахування до лав ЗСУ, не можуть бути враховані колегією суддів й спростовуються наведеними вище доводами.

Дискреційні повноваження суду визнаються і ЄСПЛ, який у п.77 рішення в справі «Довженко проти України» від 12 квітня 2012 року зазначив про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржений вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, а визначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Більш конкретних та змістовних доводів, які б вказували на суворість призначеного покарання, в судовому засіданні апеляційної інстанції апелянтом ОСОБА_6 не заявлено, як і не обґрунтовано належним чином своїх доводів в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 січня 2023 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч.4 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суд протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим у тому ж порядку і строк з дня отримання ухвали суду.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3