Справа № 588/1094/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" листопада 2022 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника ОСОБА_7 ,

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження № 0000020 від 27.04.2022за обвинуваченням

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2КК України,-

установив:
До суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2КК України КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, у складі колегії суддів з викликом учасників судового провадження, свідків та просила обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта та спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні. Зазначені ризики прокурор обґрунтовує тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у інкримінованих кримінальних правопорушеннях та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим рівнем імовірності його поведінки, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 постійно проживає в м. Тростянець Сумської області, яке знаходиться в безпосередній близькості від державного кордону України, а тому має можливість виїхати до території Російської Федерації, де може переховуватись від суду і продовжить свою підривну діяльність проти України. Крім того прокурор зазначила, що свідки, які були допитані у цьому кримінальному провадженні, надали органу досудового розслідування свідчення, які викривають злочинні дії ОСОБА_6 , а тому не будучи обмеженим у свободі пересування та вільному спілкуванні по телефону ОСОБА_6 може віднайти вказаних осіб та вплинути на них з метою надання ними бажаних для нього показів та висновків.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, заявив клопотання про розгляд справи з участю присяжних. Разом з тим обвинувачений заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що не має наміру переховуватися від суду, оскільки має сестру, яка після отриманого поранення перебуває у лікарні, батько після оперативного втручання також потребує догляду, мама залишилася сама у господарстві, закордонний паспорт він здав. Тому просив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому захисник зазначив, що прокурором не доведено обґрунтованість зазначених у клопотанні ризиків, тому вважає, що в розумінні ст. 177 КПК України не вичерпані можливості застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, яким, на його думку, може бути цілодобовий домашній арешт. У своїх запереченнях, крім того, захисник послався на необґрунтованість пред`явленої обвинуваченому підозри у інкримінованих йому злочинах через невірно кваліфіковані дії ОСОБА_6 , так як останній не є службовою особою, а обвинувачення пред`явлено йому за дії, які на той час не були визначені кримінальним законодавством, як кримінально карні. Також захисник просив суд врахувати ту обставину, що ОСОБА_6 був незаконно затриманий за ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді у час, коли обвинувачений знаходився у себе вдома і не вчиняв ніякого злочину.

Разом з тим захисник обвинуваченого заявив клопотання про визнання неправомірними дій слідчого під час досудового розслідування, що полягають у відмові в задоволенні клопотання про допит свідків.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду виходячи з наступного.
Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Дане кримінальне провадження підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
У даному випадку колегія суддів вважає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України та підстав для його повернення прокурору не встановлено.
Щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує наступне.
Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.05.2022 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.06.2022, ухвалою Сумського апеляційного суду від 23.05.2022 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.07.2022, який ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05.07.2022 продовжено до 09.08.2022. У подальшому, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23.08.2022 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.10.2022, який ухвалою слідчого судді вказаного суду продовжено до 09.11.2022.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1, п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
30.09.2022 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.111, ч.1 ст. 436-2 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується матеріалами, доданими до клопотання про обрання запобіжного заходу.
За приписами ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» зазначено, що для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано розумним, залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Термін обґрунтованість також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Наявність обґрунтованої підозри узгоджується з визначенням цього поняття у п. 175 рішення у справі Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, в якому суд зазначає, що обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Аналогічне визначення надано в п. 32 у справі «Фокс, Кембеллі Гартлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990. Відповідно до вказаної справи вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення підозри. В рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначено, що метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

З огляду на викладене, перевіряючи обґрунтованість підозри, колегія суддів не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до клопотання матеріалах.

Таким чином, беручи до уваги наведені у клопотанні дані у суду є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Так ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, що належать до тяжких та особливо тяжких злочинів, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років та довічне позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) «Про взяття під варту до суду» 11 від 27.06.1980 зазначено, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Таким чином наявний ризик переховування від суду, щоб уникнути покарання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Прокурором зазначається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, зокрема, у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів. При цьому утримуючись в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», останній порушував правила поведінки та правила тримання під вартою, а саме приховував та користувався мобільним телефоном, при цьому ознайомлювався та рекомендував у приватному спілкуванні іншим особам перегляд інтернет-каналів з проросійським, пропагандистським контентом, таких як «Мир сегодня с «Юрий Подоляка», «Яков Кедми» « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщених у месенджері «Telegram», нав`язуючи співрозмовникам свої проросійські погляди, тому викладене свідчить про високий ризик, що залишаючись на волі ОСОБА_6 продовжить свою злочинну діяльність або вчинить новий злочин з метою здійснення протиправного впливу на свідків та потерпілих для уникнення кримінальної відповідальності. Дані підстави дають вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, на які посилається обвинувачений, а саме те, що, у нього хвора сестра та батько, а мати потребує допомоги по господарству, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та не можуть слугувати запорукою належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Медичних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого в умовах тримання під вартою, суду не надано.
Враховуючи наведене, з метою запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Інші запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам.

На думку колегії суддів, тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжке кримінальне правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
За висновком колегії суддів відсутні підстави для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відповідно до абзацу 8 ч.4 ст. 183 КПК України.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про розгляд справи з участю присяжних колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з положень п.10 ст.615 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.
Також, на думку суду, не заслуговують на увагу і доводи захисника щодо незаконного затримання обвинуваченого у відповідності до ст. 208 КПК України, оскільки при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування, слідчим суддею вивчалися обставини, на підставі яких постановлено відповідну ухвалу, що набрала законної сили.
Стосовно скарги захисника на дії слідчого під час досудового засідання, колегія суддів звертає увагу на те, що скарга такого змісту підлягає вирішенню у порядку ст. 303 КПК України слідчим суддею під час досудового розслідування. Крім того сторона захисту не позбавлена права допитати свідків у судовому засіданні під час розгляду даного кримінального провадження.
Керуючись ст. 7-20, 22-29, 31, 35, 176-178, 183, 193, 194, 196, 314-317 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Призначити до судового розгляду кримінальне провадження № 0000020 від 27.04.2022за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2Кримінального кодексу України до розгляду у відкритому судовому засіданні Охтирського міськрайонного суду Сумської області 17 листопада 2022 року о 14.00 год, яке провести в залі суду № 8 за адресою: вул. Ярославського, 2, м. Охтирка Сумської області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох професійних суддів.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 07.11.2022 до 24.00 год. 05.01.2023.

Скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на дії слідчого під час досудового розслідування залишити без задоволення.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, захисника, свідків.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали буде оголошено 14 листопада 2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3