печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9450/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000083, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000083 від 27.01.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000298 від 20.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 204 КК України.

01.06.2020 в рамках кримінального провадження № 0000298 від 20.03.2020 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено 165 пляшок об`ємом 0,5 л з прозорою рідиною, 750 блоків сигарет марки Marshall super slims, 1500 блоків сигарет марки Tin ling, 3 439 блоків сигарет марки Compliment blue Demi slims, 321 блок сигарет марки Gold NZ, 66 блоків сигарет марки Black NZ, 16 блоків сигарет марки CREDO, 737 блоків сигарет марки Minsk. Того ж дня проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено 2 650 блоків сигарет.

02.06.2020 вказане майно передано на зберігання ОСОБА_4 , до складського приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , що оформлено відповідним актом приймання-передачі. Під час складання акту приймання-передачі ОСОБА_4 було попереджено про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо вилученого майна.

25.01.2021 встановлено, що в період часу з 02.06.2020 по 25.01.2021 передане на матеріально відповідальне зберігання ОСОБА_4 майно, яке знаходилось на складі, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , зникло.

09.03.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду №757/5482/23-к від 10.02.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-картки з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , в якому встановлено сім-картки з номерами мобільних телефонів НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- ноутбук марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору s/n: PF02FM99.

09.03.2023 вказані предмети на підставі ст. ст. 100, 110 КПК України визнані речовими доказами.

Підставами арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна у зазначеному випадку є збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи зібрані у провадженні відомості, є достатні підстави вважати, що вилучені предмети можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою їх збереження прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучену техніку.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав.

На уточнюючі питання слідчого судді прокурор зазначив, підставою вилучення майна було достатність підстав вважати, що на цих пристроях міститься інформація, що має значення для кримінального провадження. Доступ до інформації, що міститься на пристроях, власником майна не обмежувався, всі паролі під час обшуку були надані. На даний час огляд вилученого майна ще не проведено, відповідно поки точно не встановлено, чи міститься на вилученій техніці інформація і документи, що мають значення для кримінального провадження. Експертних досліджень з вилученою технікою в провадженні не призначено.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Так, адвокат зазначив, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання знаряддя вчинення правопорушення та техніки шляхом зняття з неї необхідної інформації, а не її вилучення. Окрім того, під час обшуку власник не перешкоджала у копіюванні інформації, самостійно надала доступ до ноутбуку та телефонів, надала паролі (що зафіксовано у протоколі обшуку).

Власник майна, ОСОБА_4 підтримала думку адвоката у повному обсязі. Просила врахувати, що мобільний телефон їй потрібен для роботи, оскільки вона нещодавно знайшла роботу та не може залишатись без зв`язку, також телефони та ноутбук використовують для онлайн-навчання її діти.

Слідчий суддя, заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, дослідивши клопотання та матеріали, що надані у судовому засіданні, надходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000083 від 27.01.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

10.02.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/5482/23-к) надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , з метою відшукання знарядь вчинення кримінального правопорушення, зокрема, комп?ютерної техніки (системних блоків, ноутбуків, мобільних телефонів, комп?ютерів), сім-карток мобільних операторів шляхом зняття інформації /а.м. 60-62/.

09.03.2023 на підставі вищевказаної ухвали проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-картки з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , в якому встановлено сім-картки з номерами мобільних телефонів НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , ноутбук марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору s/n: PF02FM99, які в подальшому 09.03.2023 постановою слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_6 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000083 /а.м. 63-67, 68-69/.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Крім того, відповідно до абзаців 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ, зокрема, у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року.

Також ЄСПЛ нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Так, прокурор зазначає про необхідність арешту майна з метою запобігання можливості його приховування, знищення, перетворення, відчуження, зокрема, інформації, що наявна на вилученій техніці та, на думку слідства, має значення для кримінального провадження.

Поряд із тим, дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 надавався з можливістю зняття інформації з комп?ютерної техніки (системних блоків, ноутбуків, мобільних телефонів, комп?ютерів), а не шляхом їх вилучення, при цьому під час проведення обшуку власником надано доступ до інформації, що міститься на комп`ютерній техніці.

Проте, на час проведення обшуку та вилучення техніки, як і на час розгляду даного клопотання, наявності на вилученій техніці інформації, що має значення для досудового розслідування, не встановлено, відповідного експертного дослідження не призначено.

Також з досліджених матеріалів провадження не вбачається достатніх підстав вважати, що вилучені пристрої були отримані внаслідок кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення.

Матеріали клопотання не містять підтверджень, що вилучене майн відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а постанова про визнання речових доказів є формальною, грунтується на припущеннях. Сам факт винесення постанови про визнання речей речовими доказами не може бути достатньою правовою підставою для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, стороною обвинувачення не доведено неможливості зняття інформації з вилучених ноутбука, телефонів в порядку, передбаченому 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, як це визначено ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, як і визначених ст. ст. 132, 170 КПК України підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна.

Як вбачається з пояснень сторін у судовому засіданні, під час проведення обшуку та в подальшому власником майна не здійснювалося жодних перешкод для відшукання та копіювання інформації, навпаки, як вбачається із матеріалів, що долучені адвокатом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 самостійно надала паролі та доступ до вилученої техніки. Тобто в розумінні вимог ст. 168 КПК України вказані мобільні телефони та ноутбук не підлягали тимчасовому вилученню та, в розумінні абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, відсутні правові підстави для накладення арешту на вилучену техніку.

З урахуванням викладеного надходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372,. 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000083 залишити без задоволення.

Майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-картки з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , в якому встановлено сім-картки з номерами мобільних телефонів НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , ноутбук марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору s/n: PF02FM99 повернути власнику ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1