УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 погодженого з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000190 від 03.05.2022 року підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце реєстрації та проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; 2) не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України; 5) утримуватися від спілкування зі свідками.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань №0000190 від 03.05.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК Украі?ни.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час, не пізніше 06 квітня 2022 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про встановлені нормативними актами на період дії воєнного стану обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років за межі України, а також про значний попит серед даної категорії осіб на отримання офіційних дозволів на здійснення виїзду за кордон, вирішили вчиняти незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме здійснювати під час дії в Україні правового режиму воєнного стану організацію безперешкодного перетинання державного кордону України військовозобов`язаними, які не мають на те законних підстав.

При цьому, ОСОБА_5 , відповідно до спільно розробленого й узгодженого з іншими зазначеними невстановленими особами плану з незаконного переправлення осіб через державний кордон України, взяла на себе зобов`язання здійснювати підшукування осіб, які виявляють бажання виїхати з України, схиляння їх до вказаних протиправних дій, шляхом ведення з ними відповідних бесід переконуючого та роз`яснювального спрямування, проведення інструктажів з даними особами щодо виконання ними фактичних дій, які дозволять безперешкодно перетнути державний кордон України та ускладнять можливість уповноважених осіб Державної прикордонної служби України й інших правоохоронних органів викрити їх незаконну діяльність, а також отримання від осіб, які погодяться виїхати за межі України у протиправний спосіб, грошової винагороди та подальший її розподіл між усіма іншими вказаними невстановленими особами.

У свою чергу, вищевказані невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей та визначених функціональних обов`язків, зобов`язалися після отримання через останню своєї частини обумовленої грошової винагороди від означених вище осіб, які погодилися виїхати за межі України, організувати забезпечення підготовки, підписання та подання до Міністерства інфраструктури України відповідних документів (зокрема ініціативних листів, пропозицій щодо виїзду за межі України водіїв в умовах правового режиму воєнного стану), їх позитивного розгляду, затвердження переліку водіїв підприємств, які здійснюють вантажні автомобільні перевезення, внесення відповідної інформації до електронної системи «ШЛЯХ».

Так, ОСОБА_5 , діючи з вказаних мотивів та метою, за попередньою змовою та з відома інших зазначених невстановлених осіб, з метою реалізації злочинного умислу, здійснювала поширення інформації щодо наявної у неї можливості організовувати за грошову винагороду безперешкодний виїзд за межі України під час дії правового режиму воєнного стану військовозобов`язаних осіб, які не мають на те законних підстав, у тому числі й шляхом розміщення відповідних відомостей у мережі Інтернет під виглядом надання консультацій та юридичного супроводження військовозобов`язаних осіб, які мають намір виїхати за кордон.

В подальшому, у другій половні липня 2022 року більш точний час не встановлено, військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час здійснення чергового пошуку інформації у мережі Інтернет про законні можливості виїхати з України під час дії правового режиму воєнного стану для працевлаштування в країнах Європейського Союзу на одному з інтернет-ресурсів ознайомився з вищевказаними розміщеними відомостями щодо консультацій та юридичного супроводження військовозобов`язаних осіб, які мають намір виїхати за кордон. Після цього, ОСОБА_6 , бажаючи отримати означені консультації здійснив перехід по запропонованому посиланню з вказаного інтернет-ресурсу до листування в месенджері «Telegram» з користувачем підписаним як « ОСОБА_7 ». В ході листування з названим користувачем останній зазначив про наявну можливість здійснення консультаційного та юридичного супроводження військовозобов`язаних осіб для отримання ними офіційного дозволу на виїзд за межі України під час дії воєнного стану, зокрема й до країн Європейського Союзу. При цьому, даний користувач підписаний як « ОСОБА_7 » під час листування в месенджері «Telegram» запропонував ОСОБА_6 звернутися до ОСОБА_5 , зазначивши її контактний номер мобільного телефону НОМЕР_1 , оскільки остання може посприяти у вирішенні його питання з легального виїзду за межі України під час дії воєнного стану.

27 липня 2022 року ОСОБА_6 , більш точний час не встановлено, з вищевказаною метою зателефонував зі свого мобільного телефону із Sim-карткою НОМЕР_2 ОСОБА_5 на мобільний телефон із Sim-карткою НОМЕР_1 . Під час вказаної телефонної розмови ОСОБА_5 , діючи умисно, підтвердила ОСОБА_6 , що вона дійсно займається організацією виїзду військовозобов`язаних осіб за межі України під час дії правового режиму воєнного стану, заявивши про свою готовність детально обговорити вказане питання з останнім, однак тільки за умови особистої зустрічі, яка стане можливою після її повернення до міста Києва.

Також, у ході вказаної телефонної розмови ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на реалізацію спільно розробленого та узгодженого з іншими невстановленими особами плану, з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, зазначила ОСОБА_6 про необхідність відправлення їй фотозображення посвідчення водія та військового квитка останнього. З огляду на відсутність у ОСОБА_6 військового квитка, він на виконання прохання ОСОБА_5 сфотографував та відправив за допомогою месенджеру «Telegram» зі свого мобільного телефону із Sim-карткою НОМЕР_2 ОСОБА_5 на мобільний телефон із Sim-карткою НОМЕР_1 фотозображення виданих на його ім`я свідоцтва про приписку до призовної дільниці та посвідчення водія.

Після того, 07 серпня 2022 року приблизно о 15 год. 30 хв., відповідно до попередньо досягнутих домовленостей, ОСОБА_6 , з метою отримання змістовної консультації з приводу можливого надання йому дозволу на виїзд за межі України під час дії воєнного стану, зустрівся з ОСОБА_5 у закладі громадського харчування «Syndicate» (м.Київ, вул.Раїси Окіпної, 2). В ході спілкування під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_6 , що вона та інші невстановлені спільники, зможуть організувати безперешкодне перетинання останнім державного кордону України, шляхом складання та надання від підконтрольних їм суб`єктів господарської діяльності або організацій до Міністерства інфраструктури України усіх необхідних документів, забезпечення їх позитивного розгляду та прийняття вказаним органом державної влади рішення про його ( ОСОБА_6 ) виїзд за межі України, під виглядом того, що останній нібито буде здійснювати міжнародні перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів та вантажів гуманітарної допомоги. При цьому, ОСОБА_5 , керуючись корисливими мотивами, діючи відповідно до визначеного та узгодженого з іншими зазначеними невстановленими особами плану, усвідомлюючи відсутність у ОСОБА_6 офіційних підстав для виїзду за межі України в умовах правового режиму воєнного стану, обумовила останньому суму грошової винагороди у розмірі 4 300 доларів США, яку він ( ОСОБА_6 ) має передати у готівковій формі під час наступної зустрічі за організацію у зазначений вище спосіб ОСОБА_5 та невстановленими її спільниками умов для безперешкодного ним перетину державного кордону України.

На вказану пропозицію ОСОБА_6 відкрито не відмовився, водночас усвідомлюючи її протиправний характер, невідкладно звернувся до Служби безпеки України та надалі був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій з метою отримання відомостей про кримінальне правопорушення та причетних до його вчинення осіб.

В подальшому, під час наступної зустрічі між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка відбулась 06 вересня 2022 року приблизно о 13 годині 30 хвилин в закладі громадського харчування «Syndicate» (м.Київ, вул.Раїси Окіпної, 2), остання підтвердила ОСОБА_6 , який залучений на умовах конфіденційного співробітництва, можливість здійснення нею та її спільниками організації незаконного його переправлення через державний кордон України за грошову винагороду у розмірі 4 300 доларів США.

Також у ході розмови ОСОБА_5 , на виконання спільного умислу, погодженого з усіма іншими невстановленими спільниками, надала ОСОБА_6 детальну інформацію щодо налагодженої ними схеми з незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України, у яких відсутні офіційні підстави для отримання дозволу на виїзду з території України, продемонструвавши, у тому числі й вже затверджений наказом Міністерством інфраструктури України перелік водіїв підприємств, які здійснюють вантажні автомобільні перевезення, для надання можливості виїзду за межі України в умовах правового режиму воєнного стану строком на три календарних місяці, а також лист Міністерства інфраструктури України до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо прийнятого рішення про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану водіїв, пропозиції по яким надавались від підконтрольного їм ( ОСОБА_5 та іншим невстановленим на даний час особам) ТОВ "МІКС ТРЕВЕЛ ГРУПП ЛТД" (). При цьому, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України й отримання за це грошової винагороди, проінструктувала ОСОБА_6 , яким чином йому необхідно буде здійснювати проходження передбачених законодавством видів контролю в пунктах пропуску через державний кордон, коли ОСОБА_5 та її спільники забезпечать включення останнього у вищевказаний перелік водіїв підприємств, які здійснюють міжнародні вантажні автомобільні перевезення, його затвердження наказом Міністерством інфраструктури України, та подальше внесення відповідних відомостей до інформаційної системи «ШЛЯХ», адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Після цього, приблизно о 14 годині 25 хвилин 06 вересня 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Smart» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , припаркованого неподалік від вищевказаного місця зустрічі з ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи за попередньою змовою з іншими на даний час невстановленими досудовим розслідуванням особами, отримала від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 4 300 доларів США (що станом на 06.09.2022 згідно офіційного курсу Національного банку України становило 157 244, 98 грн.) за організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України у вищеописаний спосіб.

Надалі, вищевказані грошові кошти, згідно заздалегідь досягнутих домовленостей, були розподілені 06 вересня 2022 року між ОСОБА_5 та іншими членам злочинної групи за невстановлених наразі слідством обставин, за виконання ними означених вище ролей та визначених функціональних обов`язків.

В подальшому, у період з 06 вересня 2022 року по грудень 2022 року (більш точний час досудовим слідством наразі не встановлено), ОСОБА_5 та інші невстановлені на даний час особи, використовуючи підконтрольні організації та підприємства, зокрема й ТОВ "МІКС ТРЕВЕЛ ГРУПП ЛТД" (), яке періодично виконує завдання, пов`язані з транспортуванням гуманітарної допомоги для задоволення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів та вантажів гуманітарної допомоги, перебуваючи у м.Києві, діючі з корисливих мотивів, з метою реалізації вищевказаного спільного злочинного умислу з незаконного переправлення через державний кордон ОСОБА_6 , достеменно знаючи про відсутність у останнього офіційних підстав для отримання дозволу на виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану, здійснили координаційні заходи, спрямовані на організацію забезпечення підготовки, підписання та подання до Міністерства інфраструктури України відповідних документів (зокрема ініціативних листів, пропозицій щодо виїзду за межі України водіїв в умовах правового режиму воєнного стану), їх позитивного розгляду, затвердження переліку водіїв підприємств, які здійснюють вантажні автомобільні перевезення, внесення відповідної інформації до електронної системи «ШЛЯХ», тим самим створивши умови та організувавши можливість ОСОБА_6 , в порушення пункту 28 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, безперешкодно виїхати за межі України в умовах правового режиму воєнного стану.

За вказаними обставинами злочинної діяльності старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковником юстиції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 15.12.2022 у встановлений законом строк та порядку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні обґрунтовується зібраними доказами.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на вірогідну причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрювана ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Підставою для обрання відповідного запобіжного заходу є обґрунтована підозра у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, про наявність яких свідчить наступне.

За наявною інформацією ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має два паспорти гр. України для виїзду за кордон номер НОМЕР_4 (дійсний до 17.05.2023) та номер НОМЕР_5 (дійсний до 11.07.2028), з використанням яких остання періодично перетинає державний кордон України. При цьому, ОСОБА_5 у період з 2018 року по 2022 рік неодноразово виїжджала з території України, у тому числі й відвідувала Російську Федерацію. За наявними даними ОСОБА_5 підтримує тісні зв`язки з особами, які на даний час проживають за кордоном, зокрема й на території Російської Федерації, та готові забезпечити переховування останньої від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене нею тяжке кримінальне правопорушення.

Наведене безумовно підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 має можливість безперешкодно виїхати з України та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені можливі співучасники злочину; отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, можливо причетних до вчинення злочину, де можуть зберігатися об`єкти, які були або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, які можливо причетні до вчинення протиправних дій і яким відомі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до наявної інформації на ОСОБА_5 від громадян України раніше надходили скарги, пов`язані зі здійсненням з боку останньої психологічного тиску, що не виключає вчинення нею в подальшому тиску на свідків, зокрема й на ОСОБА_6 , з метою схилити його до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні.

Отже, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 зможе вільно спілкуватись та координувати дії інших осіб щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, вчинення незаконного впливу на свідків для схиляння їх до відмови від дачі правдивих показань, що є метою застосування запобіжного заходу згідно з п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається в тому, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за діяння, у вчиненні якого є достатні підстави її підозрювати, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Викладені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що підозрювана, стосовно якого внесене дане клопотання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати провадженню іншим чином; тобто про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, а також з метою запобігання спробам підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи його соціальні та побутові зв`язки, сімейний стан, вік, стосовно підозрюваної ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останній залишати місце свого проживання, цілодобово.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Підозрювана та її захисник також надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність. Додатково надали письмові заперечення, які обґрунтували тим, що підозра відносно ОСОБА_5 є необґрунтованою, складається зі сформованих безпідставних припущень органу досудового розслідування, які не підтверджуються доказами у кримінальному провадженні, вважають, що ризики необґрунтовані, підозрювана за місцем проживання характеризується позитивно є волонтером, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п.9 ч.2 ст.131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч.1 ст.42 КПК України). Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.05.2022 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000190 розпочате 03.05.2022 року.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме у вчиненні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_5 до подій кримінальних правопорушень слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами, зокрема: повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення ДЗНД СБ України від 22.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 09.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 05.10.2022; протоколом огляду від 09.08.2022 мобільного телефону ОСОБА_6 ; протоколом огляду від 05.10.2022 оптичного диску; протоколом проведення контролю за вчиненням злочину від 19.09.2022; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 19.09.2022; протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів від 06.09.2022; протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 від 15.12.2022; листом-інформуванням ДЗНД СБ України № 5/3/2-13959 від 14.12.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зазначені відомості у сукупності дають підстави слідчому судді вважати, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання докази в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваною кримінального правопорушення. Отже дотримані стандарти п.1 ч.3 ст.132 та ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри.

Також слідчий суддя вважає нерелевантними доводи сторони захисту щодо неналежності та недопустимості доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказані питання мають вирішуватися вже під час судового розгляду в ході оцінки всієї сукупності матеріалів кримінального провадження, яке наразі перебуває лише на стадії досудового розслідування.

Крім того, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання щодо допустимості чи недопустимості зібраних слідством матеріалів, а також щодо законності чи незаконності проведення будь-яких слідчих/процесуальних дій, а тому відхиляє відповідні доводи захисту.

За таких обставин, доводи сторони захисту не спростовують висновку слідчого судді про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати провадженню іншим чином.

Частина заявлених ризиків заслуговують на увагу з огляду на таке:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить до тяжких злочинів і карається позбавленням волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, що вона не має сім`ї. Отже, наявність міцних соціальних зав`язків, які в умовах притягнення до кримінальної відповідальності, могли б утримувати підозрювану в місці свого проживання від переховування від органу досудового розслідування та суду не підтверджено в достатній мірі.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому зі засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тому, обґрунтованим є ризик впливу на свідка ОСОБА_6 , оскільки вони знайомі, підозрюваній відомі його контакти, тому є можливість вчинення підозрюваною в подальшому тиску на свідка з метою схилити його до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні.

Однак, необґрунтованим є ризик вчинення інших аналогічних злочинів, оскільки ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, відомості щодо наявності інших кримінальних проваджень відносно неї слідчому судді не були надані.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що частково існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ст.181 КПК України). У відповідності до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Санкція ч.3 ст.332 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що обумовлює можливість застосування домашнього арешту.

За таких умов застосування щодо ОСОБА_5 домашнього арешту є можливим і відповідає положенням законодавства.

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за яке законом передбачене максимальне покарання до дев`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вплинути на свідка також враховує, що підозрювана раніше не судима, офіційно не працевлаштована, що може свідчити про відсутність законних джерел доходу, займається волонтерською діяльністю, за що була нагороджена грамотами, незаміжня, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого погодженого з прокурором підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне застосувати до підозрюваної - ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години, строком до 15.02.2023 року включно, та зобов`язавши її прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_6 , окрім їх участі у проведенні процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні.

Щодо покладення на підозрювану обов`язку утримуватись від спілкування зі свідками, то слідчий суддя зазначає, що до клопотання долучено лише протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 09.08.2022 року, отже слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язку утримуватися від спілкування лише зі свідком ОСОБА_6 , окрім їх участі у проведенні процесуальних та слідчих дій.

В частині покладення на підозрювану такого обов`язку, як прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора, клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вказаний обов`язок є обов`язковою умовою при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а не як додатковий обов`язк.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого погодженого з прокурором - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години, строком до 15.02.2023 року включно, зобов`язавши її прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до 15.02.2023 року також наступні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України;

-утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_6 , окрім їх участі у проведенні процесуальних та слідчих діях.

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк дії даної ухвали до 15.02.2023 року включно, по закінченню якого дана ухвала припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим, крім випадку його продовження у встановленому законом порядку.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1