Справа № 161/2207/23 Провадження №11-сс/802/103/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року місто Луцьк

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції),

представника власника майна

адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 14 лютого 2023 року про арешт майна (ЄРДР №0000804),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 14 лютого 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, що було вилучене 07.02.2023 під час проведення, на підставі ухвали слідчого судді, обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 2 згортки фольги із речовиною невідомого походження; мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , разом із сім-картою № НОМЕР_3 .

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника вилученого майна подала апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон. Зазначає, що ОСОБА_8 не повідомлено про підозру. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон скасувати та відмовити в арешті зазначеного майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, скаржника та власника майна, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, міркування прокурора та слідчого, які заперечили доводи скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Згідно витягу №0000804 від 10.06.2022, вбачається, що проводиться досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

З матеріалів справи встановлено, під час проведення 07.02.2023 обшуку за адресою АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені: 2 згортки фольги із речовиною невідомого походження; мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , разом із сім-картою № НОМЕР_3 , які підтверджують обставини вчинення розслідуваного правопорушення та являються речовими доказами.

Вилучене майно відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, а сам арешт майна накладений з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 14 лютого 2023 року про арешт майна, без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді