Справа № 211/4043/22
Провадження № 1-кп/211/564/22
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі кримінальне провадження № 0000227 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовте Апостолівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інвалідів не має, раніше не судимого, з професійно технічною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду номера обслуги кулеметного взводу 3 стрілецької роти, у військовому званні «солдата», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 408 ч 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи на посаді номера обслуги кулеметного взводу 3 стрілецької роти, у військовому званні «солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 216, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, ст. 17 Закону України «Про оборону України», затвердженого Законом України № 1932-XII від 06 грудня 1991 року та ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», затвердженого Законом України № 2232-XII від 25 березня 1992 року, 28 вересня 2022 року не з`явився до місця служби з лікувального закладу та незаконно без поважних причин перебуває поза межами місця служби до теперішнього часу та ухиляється від військової служби за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, за наявності реальної можливості для цього.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється. Пояснив, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації НОМЕР_2 не з`явився до місця служби з лікувального закладучерез страх та моральний стан. Потім усвідомивши, що вчинив добровільно з`явився із зізнанням. Просить його суворо не наказувати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак, за згодою учасників судового провадження, в силу ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинуваченого вірно кваліфікували за ст. 408 ч 4 КК України за ознаками - дезертирство, нез`явлення з метою ухилитися від військової служби на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Суд, при визначені покарання обвинуваченому враховує ступінь тяжкості вчиненого , особу винуватого, який за місцем несення служби характеризується посередньо, за місцем мешкання та місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце роботи, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Тяжких наслідків від злочину не настало.
Обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, з`явлення із зізнанням. Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, враховуючи факт того, що вчинено особливо тяжкий злочин, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в рамках санкції ст.. 408 ч 4 КК України у виді позбавлення волі та звільнення від призначеного покарання із застосуванням ст.. 75, 76 КК України , таке покарання, на думку суду буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Речові докази відсутні, запобіжний захід не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 369371, 373376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 408 ч 4 КК України та призначити покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 ( два ) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1