Справа № 373/1352/22 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/974/2023 Суддя в II-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Поліське, Поліського району, Київської області, маючого вищу освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України визнається таким, що немає судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 700 грн.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , 05 липня 2022 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті словесного конфлікту, умисно завдав ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор указав на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції припризначенні ОСОБА_7 покарання у виді штрафу із визначенням його грошової суми не враховано, що Кримінальним кодексом України покарання у виді штрафу призначається у вимірі неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Просив вирок змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив вирок залишити без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, то вони ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до вимог ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК не передбачено вищого розміру штрафу. Положення частини 5 цієї статті, які регулюють порядок заміни несплаченої суми штрафу покаранням іншого виду, розраховують таку заміну, виходячи з неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Тобто, кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при призначенні покарання у виді штрафу, його розмір повинен бути визначений в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із перерахунком у грошову суму в гривнях, виходячи з вимог закону, яким встановлена сума одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Призначивши ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян місцевий суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яка з огляду на положення п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Прохальна частина апеляційної скарги прокурора щодо необхідності зміни вироку місцевого суду шляхом викладення йогорезолютивної частини у певній редакції, яку прокурор навів в апеляційній скарзі, не ґрунтується на положеннях ст.ст. 407, 408 КПК України, яка передбачає необхідність втручання у сутність ухваленого рішення у разі його зміни. У зв`язку із викладеним апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати, що даним вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

В іншій частині вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4