Справа № 522/5656/22
Провадження № 1-кс/522/405/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування екстрадиційного арешту замість діяючого запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання, стосовно:

громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у міжнародному розшуку за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. п. 4 ст. 210, ст. 210.1, п. 3 ст. 171.2, п. 3 ст. 126, п. 3 ст. 111 КК РФ, до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання прокурора, співробітниками поліції 16.05.2022 о 15:27 за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку ст. ст. 208, 582 КПК України затримано громадянина російської федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу з 17.07.2018 розшукується на міжнародному рівні компетентними органами російської федерації з метою арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. 4 ст. 210, ст. 210.1, п. 3 ст. 171.2, п. 3 ст. 126, п. 3 ст. 111 КК російської федерації.

Про затримання особи оперуповноваженим ВКП ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області складено відповідний протокол у порядку ст. ст. 208, 582 КПК України, з роз`ясненням особі права надати згоду на спрощену видачу.

У ході перевірки законності затримання особи встановлено наступне.

ОСОБА_4 30.04.2022 о 04:00 затримано у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку каналами Інтерполу за вчинення злочинів на території російської федерації, про що цього ж дня складено відповідний протокол.

Обласною прокуратурою, на виконання відповідного доручення Офісу Генерального прокурора від 21.04.2020 у порядку ст. 587 КПК України, проводиться екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до російської федерації. Строки проведення екстрадиційної перевірки продовжені відповідним листом Офісу Генерального прокурора від 17.06.2022.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 22.11.2019 звернувся до ГУ ДМС в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Наказом ГУ ДМС в Одеській області від 16.12.2019 № 240 стосовно особи прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням ДМС від 25.03.2020 № 81-20 ОСОБА_4 визнано біженцем в Україні.

Обласною прокуратурою 25.06.2020, на підставі ст. 5, ч.ч. 6, 7 ст. 11 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», на адресу ДМС направлено клопотання про скасування вищевказаного рішення ДМС, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 повідомив недостовірні відомості, які стали підставою для визнання його біженцем.

Згідно інформації ГУ ДМС в Одеській області від 24.06.2021, за результатами розгляду клопотання обласної прокуратури, наказом ДМС від 11.06.2021 № 177-21 прийнято рішення «Про скасування рішення про визнання біженцем» стосовно ОСОБА_4 . Також у листі зазначено про неможливість вручення особі вказаного рішення, у зв`язку з відсутністю інформації про місцезнаходження особи. Відповідно до інформації, яка міститься на офіційному сайті Судової влади України, ОСОБА_4 27.07.2021 та 28.07.2021 подав до Окружного адміністративного суду м. Києва позов про визнання протиправним та скасування рішення ДМС України від 11.06.2021 № 177-21 (справа № 640/21114/21) та заяву про забезпечення позову, у якій просив зупинити дію рішення ДМС України від 11.06.2021 № 177-21,а також заборонити органам ДМС України вчиняти бідь-які дії щодо примусового повернення ОСОБА_4 в російську федерацію та примусового видворення з України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2021, яку залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021, у задоволенні заяви особи про забезпечення позову відмовлено. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.12.2021 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовлено повністю. Особа оскаржила вищевказане рішення суду в апеляційному порядку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022 за вищевказаною скаргою відкрито апеляційне провадження. Станом на 13.07.2022 рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 не прийнято, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 590 КПК України унеможливлює закінчення проведення перевірки та прийняття рішення за запитом про видачу.

Офісом Генерального прокурора листом від 02.05.2022 ДСР НП України доручено затримати ОСОБА_4 та доставити до Одеської обласної прокуратури для вирішення питання про застосування екстрадиційного арешту. На виконання вищевказаного доручення, у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку а також наявністю запиту Генеральної прокуратури російської федерації про видачу, ОСОБА_4 02.05.2022 повторно затримано у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України з метою розгляду клопотання про застосування до особи екстрадиційного арешту за місцем проведення екстрадиційної перевірки, та 03.05.2022 доставлено та поміщено до ІТТ № 1 (м. Одеса) ГУ НП в Одеській області.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання обласної прокуратури про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), а також ухвалено негайно звільнити особу зпід варти. Вищевказану ухвалу слідчого судді 05.05.2022 оскаржено обласною прокуратурою в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.05.2022 у задоволенні вищевказаної скарги відмовлено. Водночас, 04.05.2022 о 20:35 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 повторно затримано співробітниками ВП № 1 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2022 у задоволенні клопотання обласної прокуратури про застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту відмовлено, з тих самих підстав.

Вищевказану ухвалу слідчого судді 12.05.2022 оскаржено обласною прокуратурою в апеляційному порядку. ОСОБА_4 07.05.2022 повторно затримано співробітниками поліції у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2022 у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту знову відмовлено, з тих самих підстав. ОСОБА_4 14.05.2022 повторно затримано співробітниками поліції у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.05.2022 у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту знову відмовлено.

Особу повторно затримано у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України. Разом з тим, ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2022 частково задоволено апеляційну скаргу обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2022; рішення слідчого судді скасовано, постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання обласної прокуратури про застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту та до особи застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім цього, ухвалою слідчого судді Київського районного суд м. Одеси від 20.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту, у зв`язку з тим, що до особи вже застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Разом з цим, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2022 затримання ОСОБА_4 співробітниками поліції 16.05.2022 визнано незаконним, ухвалено негайно звільнити особу з-під варти. Вказане рішення оскаржено обласною прокуратурою в апеляційному порядку, проте ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.05.2022 у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Крім цього, ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.05.2022 частково задоволено апеляційну скаргу обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2022 про відмову у застосуванні до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту; рішення слідчого судді скасовано, постановлено нову ухвалу, якою закрито провадження за клопотанням обласної прокуратури про застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту, у зв`язку з тим, що на момент розгляду скарги до особи вже застосовано запобіжний захід.

Обласною прокуратурою триває проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до російської федерації.

Строки проведення екстрадиційної перевірки продовжено відповідним листом Офісу Генерального прокурора від 22.12.2023.

Водночас у ЗМІ з`явилась інформація про те, що ОСОБА_4 08.10.2022 затримано на території Північного Кіпру у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку.

Також є інформація про те, що згадана особа може перебувати на території Турецької Республіки. Разом з тим, згідно відомостей Адміністрації ДПС України від 09.11.2022, інформація щодо перетину ОСОБА_4 державного кордону України відсутня.

Обласною прокуратурою на адресу ДМПС НП України направлено запит про отримання інформації від компетентних органів Турецької Республіки щодо перебування на їх території ОСОБА_4 . Згідно повідомлень компетентних органів Туреччини, що містяться у додатках до супровідних листів ДМПС НП України від 19.12.2022 та 27.12.2022, на території Північного Кіпру стосовно ОСОБА_4 проводиться розслідування; для отримання більш детальної інформації рекомендовано зв`язатись за прямими контактами, що вказані у повідомленні.

Таким чином, компетентні органи Турецької Республіки не спростували але і не підтвердили інформацію щодо перебування ОСОБА_4 за межами України.

При цьому звертаю увагу на те, що у компетентних органів України відсутні правові підстави звертатись до компетентних органів Північного Кіпру, оскільки незалежність цієї держави у світі визнана виключно Турецькою Республікою.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 14.11.2022 не з`явився у судове засідання з розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії додаткового обов`язку, покладеного на нього у межах застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та не повідомив про причини неявки, він фактично порушив умови обраного запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, та просила його задовільнити.

ОСОБА_4 та його захисник не з`явились у судове засідання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються:

1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України;

2) документи про громадянство особи;

3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки.

Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо особа, щодо якої вирішується питання про тримання під вартою, не володіє державною мовою, їй забезпечується участь перекладача.

Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і постановляє ухвалу про:

1) застосування екстрадиційного арешту;

2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту;

3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту;

4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію);

5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Копія ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду питання щодо затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), невідкладно направляється уповноваженому (центральному) органу України через відповідну обласну прокуратуру разом із копією письмової заяви особи про згоду на її видачу (екстрадицію).

При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором, крім ухвал слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту, які оскарженню не підлягають.

Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

За скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

Звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Особа, до якої застосовано екстрадиційний арешт, має право до прийняття рішення про її видачу (екстрадицію) подати на розгляд слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, письмову заяву про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності. Така заява підлягає невідкладному розгляду слідчим суддею у порядку, передбаченому частинами сьомою і восьмою цієї статті, за участю прокурора, особи, яка подала заяву, її захисника та за потреби перекладача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, до якого прибув або доставлений підозрюваний, обвинувачений для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, зобов`язаний роз`яснити його права.

Однак особа відносно якої розглядається клопотання до суду не з`явився та прокурором не було організовано його з`явлення до суду для розгляду клопотання про застосування екстрадиційного арешту замість діяючого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому, відсутність ОСОБА_4 в судовому засіданні враховуючи положення вищезазначених норм КПК України, виключає можливість обрання відносно останнього екстрадиційного арешту замість діяючого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, так як це може призвести до порушення його прав.

Так, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.

З урахуванням вимог КПК України, якими передбачено обов`язкова участь особи відносно якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту замість діяючого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, участь якого не була забезпечена, а також те, що строк розгляду клопотання є вичерпаним, слідчий суддя, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання.

Крім того, відповідно до листа Міністерства юстиції України від 30.12.2022 року №125004/16032-1-22/12.1.1 щодо виходу України з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, 1 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон).

22 грудня 2022 року Закон опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року Закон набрав чинності.

Закон передбачає:

- зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь (стаття 1);

- вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР (стаття 2).

Таким чином, слідчий суддя вважає що клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування екстрадиційного арешту замість діяючого запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання, стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у міжнародному розшуку за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. п. 4 ст. 210, ст. 210.1, п. 3 ст. 171.2, п. 3 ст. 126, п. 3 ст. 111 КК РФ, до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації задоволенню не підлягає.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 58-62 Конвенції про правову допомогу й правових відносин у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року (Мінської конвенції), Закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» ст.ст. 2, 177-179, 184, 194, 200, 582, 584, 590 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування екстрадиційного арешту замість діяючого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: