Справа № 467/901/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000135 від 28 вересня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саратов, Саратовської області, росіянина, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого електриком дільниці ТОВ "Промінь", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2022 року о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язанним відповідно до військового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , маючи звання солдат рядового складу, та з 18.05.2022 року визнаний придатним до проходження військової служби, діючи всупереч положенням Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 року", Законів України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію","Про військовий обов`язок і військову службу", перебуваючи в приміщенні службового кабінету №11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , отримав бойову повістку про відправку до військової частини НОМЕР_2 десантно-штурмових військ Збройних Силах України, відповідно до якої мав прибути на 07 годину 00 хвилин 21 вересня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з подальшим відправленням до військової частини НОМЕР_2 .

Однак, ОСОБА_4 будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим про можливість притягнення його кримінальної відповідальності у разі ухилення від призиву за мобілізацією, без поважних причин, свідомо не прибув 21 вересня 2022 року о 07 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 для відправлення до військової частини НОМЕР_2 , тим самим умисно ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, положення ст.ст. 1, 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу України" від 25 березня 1992 року № 2232-Х11, ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-Х11 та Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 року".

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби, 20 вересня 2022 року отримав бойову повістку та повинен був прибути наступного дня о 07 годині 21 вересня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 для відправлення до військової частини НОМЕР_2 . Однак, усвідомлюючи наслідки своїєї протиправної поведінки, на вказаний час та дату не прибув до місця призначення через свої внутрішні переконання та неготовність перебування в лавах Збройних Сил України. Розкаявся у вчиненому та готовий нести покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, а саме як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є нетяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив злочин вперше, характеризується позитивно, не одружений, має постійне місце роботи, має постійне місце проживання, проживає один,на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за медичною допомогою до КНП "Арбузинська центральна лікарня" з 20.09.2022 року не звертався, не судимий, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку Первомайського РВ №2 філії ДУ "Центр пробації" станом на 03.10.2022 року не перебуває, перебуває на тимчасовому військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд приймає до відома висновок викладений в досудовій доповіді Первомайського РВ №2 філії ДУ "Центр пробації" про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, середній ризик його небезпеки для суспільства та для окремих осіб, та середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, дійшов висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ст. 336 КК України.

Водночас, з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) суд визнає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень (злочинів) можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень (злочинів) та виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався. Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: корінець повістки на відправку ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000135.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1