Справа № 462/307/23
провадження 1-кс/462/465/23
У Х В А Л А

09 березня 2023 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000043 від 12.01.2023 року,про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андріївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого на АДРЕСА_2 , не судимого,

встановив:

08.03.2023 року прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що в провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000043по обвинуваченню ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 13.01.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

07.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, зокрема повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 13.01.2023 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.03.2023 року, без визначення розміру застави.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк до 15 років, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, а тому є підстави вважати що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримала, покликаючись на мотиви такого, яке просить задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою терміном на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 не заперечили проти клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Заслухавши доводи сторінкримінального провадження, дослідивши клопотання і додані до такого матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» унормовано питання застосування/продовження запобіжного заходу на стадії, коли обвинувальний акт надійшов до суду, але до початку підготовчого судового засідання закінчується строк дії запобіжного заходу, застосований до обвинуваченого, та це питання віднесено до повноважень слідчого судді.

Згідно з ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно системи автоматизованого розподілу «Д-3» встановлено, що на розгляді у Залізничному районному суді м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000043по обвинуваченню ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. Станом на розгляд клопотання дана справа до підготовчого засідання не призначена.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів, пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачений порядок розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Так, ч.3, 5 ст.199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У судовому засіданні будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, для застосування стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

Так, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, на строк до 15 років, жодних стримуючих факторів, таких як наявність сім`ї, роботи, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у судовому провадженні в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити строком на 60 днів, тобто до 07.05.2023 року включно, задовольнивши клопотання слідчого.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, вважаю за можливе відповідно до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 196, 197, 199, 205 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000043 ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 07 травня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1