Справа № 761/6168/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/553/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карасу Огиської області Киргизької Республіки, громадянина України, із вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 767 -VII від 02 березня 2014 року), та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна. Початок строку відбування покарання обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту. Арешт накладений слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 29 липня 2015 року та 05 серпня 2015 року на 1/4 квартири АДРЕСА_2 ; автомобіль марки Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , у зв`язку з необхідністю виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна, залишити діючим.Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337- VIIІ, збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року, коли були зафіксовані перші випадки порушення Збройними Силами Російської Федерації, всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням Російської Федерації порядку, перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму.

27 лютого 2014 року збройні підрозділи спеціального призначення Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації захопили будівлі Ради міністрів та Верховної Ради АР Крим. Президент Російської Федерації, порушуючи як міжнародне право, так і чинну українсько-російську договірно-правову базу, звернувся до Ради Федерації Федеральних зборів Російської Федерації, яка своєю постановою від 01 березня 2014 року, протиправно легалізуючи ці порушення, надала згоду на використання на території України Збройних Сил Російської Федерації. Як наслідок, це призвело до збройного захоплення і воєнної окупації невід`ємної частини України - АР Крим та м. Севастополя.

Нелегітимно сформована в умовах російської воєнної окупації виконавча влада АР Крим 16 березня 2014 року провела псевдореферендум про входження АР Крим та міста Севастополя до складу Російської Федерації. Сумнівні результати «референдуму» не були визнані жодною країною світу, крім Російської Федерації. Це підтверджується Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27 березня 2014 року «Територіальна цілісність України».

17 березня 2014 року Верховна Рада АР Крим, розпущена постановою Верховної Ради України, всупереч цьому проголосила Крим незалежною державою.

18 березня 2014 року самозвані представники АР Крим та м. Севастополя підписали з Президентом Російської Федерації ОСОБА_9 «Договір про прийняття до Російської Федерації Республіки Крим і створення у складі Російської Федерації нових суб`єктів». У такий протиправний спосіб відбулися незаконні дії для того, щоб створити правомірність збройного вторгнення Російської Федерації та незаконної анексії частини території України.

Приведені факти свідчать про актину підривну діяльність Російської Федерації та її федеральних органів, яка виражається в окупації території України, що триває до теперішнього часу.

Продовжуючи підривну діяльність проти України, військовослужбовці, співробітники спецслужб, правоохоронних органів та інших органів державної влади Російської Федерації утворили на окупованій території України федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронні органи та судову систему з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові.

Так, статтею 9 Федерального конституційного закону «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим і утворення у складі Російської Федерації нових суб`єктів - Республіки Крим і міста федерального значення Севастополя» створено суди Російської Федерації на території Криму та Севастополя.

Під час зазначених подій, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, мешканцем Автономної Республіки Крим, з власної ініціативи вирішив надати допомогу в проведенні підривної діяльності Російської Федерації проти України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, ОСОБА_8 , займаючи посаду судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим (відповідно до Указу Президента України № 1299/2004 від 22 жовтня 2004 року), маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для зрозуміння факту окупації Російською Федерацією території АР Крим та м. Севастополя, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади Російської Федерації, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим та м. Севастополі системи органів державної влади Російської Федерації, у тому числі судової, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, порушуючи присягу судді, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України упродовж березня - грудня 2014 року, перебуваючи за місцем розташування Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим по вул. Воровського, 16, м. Сімферополь АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, продовжив здійснювати правосуддя на підставі ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», до створення та початку діяльності на зазначених окупованих територіях України судів Російської Федерації, з винесенням рішень за російським матеріальним та процесуальним правом, як суддя незаконно створених на тимчасово окупованій території України судових органів Російської Федерації, чим забезпечив посилення тимчасової окупації півострова Крим та функціонування незаконно створеної судової системи країни-агресора.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, упродовж березня - листопада 2014 року, суддя Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим, громадянин України ОСОБА_8 , перебуваючи на території АР Крим, з метою мати можливість продовжити надавати допомогу іноземній державі, а саме Російській Федерації, у проведенні підривної діяльності проти України та забезпечити подальшу окупацію території АР Крим, свідомо та умисно підготував та подав до Вищої кваліфікаційної колегії суддів Російської Федерації особисту заяву про рекомендацію на вакантну посаду голови незаконно створеного Київського районного суду м. Сімферополя Республіки Крим та необхідний для цього пакет документів, передбачений ч. 6 ст. 5 Закону Російської Федерації «Про статус суддів в Російській Федерації».

Після цього ОСОБА_8 , за власноруч складеною заявою, прийняв участь у проведенні конкурсу на заміщення вказаної посади судді Російської Федерації на окупованій території АР Крим і подав наступні документи: копію документу, що посвідчує особу претендента як громадянина Російської Федерації; копію документу, підтверджуючого отримання вищої юридичної освіти; копії трудової книжки, інших документів, підтверджуючих трудову діяльність; власноруч заповнену та підписану анкету, яка містить біографічні відомості та відомості про доходи, про майно, яке належить йому на праві власності, та обов`язки майнового характеру, а також відомості про доходи подружжя та про неповнолітніх дітей претендента, про майно, яке належить їм на праві власності та обов`язки майнового характеру подружжя та неповнолітніх дітей претендента, чим підтвердив особисту згоду сприяти виконанню функцій представника судової влади країни, яка окупувала АР Крим.

Внаслідок зазначених свідомих та умисних дій ОСОБА_8 , спрямованих на спричинення шкоди суверенітетові та територіальній цілісності України, які виразились у наданні допомоги державним органам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України та продовженні окупації частини її території, тобто державної зради, за результатами проведеного державними органами Російської Федерації конкурсу, Указом Президента Російської Федерації від 19 грудня 2014 № 786, діючий суддя судової влади України, громадянин України ОСОБА_8 призначений на посаду голови Київського районного суду м. Сімферополя Республіки Крим Російської Федерації на окупованій території АР Крим та продовжив здійснення правосуддя вже як суддя Київського районного суду м. Сімферополя Республіки Крим Російської Федерації.

Своїми діями, які виразилися у забезпеченні діяльності на окупованій території України органу судової влади, як невід`ємної частини федеральних органів влади Російської Федерації, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові, завдяки чому окупація триває, ОСОБА_8 вчинив державну зраду.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), ОСОБА_8 , який показань суду не надавав, та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діяннях обвинуваченого складу кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону №767-7, від 02.03.2014 року).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не здійснено оцінку тим обставинам, що дії ОСОБА_10 мали місце під час воєнної окупації території АР Крим та м. Севастополя збройними формуваннями російської федерації , під час вчинення яких він перебував у стані крайньої необхідності через фізичний та психологічний примус або погрозу такого примусу з боку окупаційних органів влади.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_8 у державній зраді, тобто вчиненні дій, які виразилися у забезпеченні діяльності на окупованій території України органу судової влади, як невід`ємної частини федеральних органів влади Російської Федерації, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові, завдяки чому окупація триває, суд обґрунтував сукупністю доказів, які були визнані належними і допустимими, і містяться у :

- заяві народного депутата України ОСОБА_11 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 109, ст. 110, ст. 110-2 КК України, відповідно до якої останній повідомляє Генерального прокурора України про обставини ймовірного вчинення, в тому числі ОСОБА_8 , кримінального правопорушення;

- листі Адміністрації Президента України від 28 вересня 2016 року № 03-01/3021, відповідно до якого ОСОБА_8 не звертався із клопотанням про вихід із громадянства України та клопотань від ОСОБА_8 на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходило;

- листі Департаменту контррозвідки СБ України від 14 червня 2016 року, відповідно до якого суддя Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим ОСОБА_8 перебуває на території АР Крим;

- довідці в.о. начальника управління кадрового забезпечення діяльності суддів МЮ України ОСОБА_12 на кандидата до обрання безстроково суддею Центрального районного суду міста Сімферополя ОСОБА_8 ;

- рішенні Кваліфікаційної комісії суддів загальних судів АР Крим від 16 березня 1998 року, відповідно до якого ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 127 Конституції України та може бути рекомендованим для безстрокового обрання на посаду судді Центрального районного суду м. Сімферополя;

- Постанові Верхової Ради України від 15 липня 1999 року, відповідно до якої ОСОБА_8 обрано на посаду судді Центрального районного суду міста Сімферополя безстроково;

- Указі Президента України № 1299/2004 від 22 жовтня 2004 року про переведення судді Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим ОСОБА_8 на роботу на посаді судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим;

- рішенні Ради суддів України № 97 від 28 вересня 2007 року, відповідно до якого строком на п`ять років призначено ОСОБА_8 на посаду голови Київського районного суду міста Сімферополя АР Крим;

- Листі голови ВККС України ОСОБА_13 від 14 лютого 2015 року № 30-2008/15, зі змісту якого вбачається, що він повідомляє Генерального прокурора України про те, що ОСОБА_8 здійснює правосуддя іменем Російської Федерації без припинення статусу судді відповідно до законів України, що є порушенням присяги судді та містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України;

- протоколі огляду інтернет-видань від 08 квітня 2015 року з додатками, відповідно до якого слідчим відділом Генеральної прокуратури України проведено огляд офіційного сайту Президента Російської Федерації та Верховного Суду Російської Федерації щодо діяльності суддів на території АР Крим та м. Севастополя. Зазначеним оглядом виявлено Федеральний Конституційний Закон Російської Федерації № 6-ФКЗ від 21 березня 2014 року «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образования в составе Российской Федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя», Федеральний Закон Російської Федерації № 154-ФЗ від 23 червня 2014 року «О создании судов Российской Федерации та территориях Республики Крым и города федерального значения Севастополя и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации», Федеральний Конституційний Закон Російської Федерації № 10-ФКЗ від 23 червня 2014 року «О создании Двадцать первого арбитражного апелляционного суда и о внесении изменений в Федеральний Конституционный Закон «Об арбитражных судах Российской Федерации», постанову Пленуму Верховного суду Російської Федерації № 21 від 23 грудня 2014 року «Про день початку діяльності федеральних судів на територіях Республіки Крим та міста федерального значенням Севастополя», оглядом якої встановлено дату початку діяльності суддів, якого вважається 26 грудня 2014 року;

- листі заступника голови ВККС України ОСОБА_14 від 16 лютого 2015 року № 18-2153/15, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_8 не звертався до ВККС України із заявою про переведення до суду, розташованого на іншій території України чи його звільнення з посади судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим;

- рішенні ВККС України від 10 листопада 2015 року № 3009/дп-15, відповідно до якого рекомендовано Вищій раді юстиції розглянути питання про звільнення судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим ОСОБА_8 , у зв`язку із порушенням присяги судді;

- рішенні Вищої ради Юстиції від 24 грудня 2015 року № 1206/о/15-15, відповідно до якого вирішено внести подання до Верховної Ради України про звільнення за порушення присяги судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим ОСОБА_8 ;

- постанові Верховної Ради України № 1201-VIII від 19 квітня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_8 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим, у зв`язку з порушенням присяги судді;

- протоколі огляду інтернет-видань від 07 квітня 2015 року, відповідно до якого старшим слідчим відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 проведено огляд офіційного сайту Президента Російської Федерації щодо призначення суддів судів АР Крим та міста Севастополя. Зазначеним оглядом встановлено, що суддю Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим ОСОБА_8 призначено на посаду голови незаконно створеного суду «Київського районного суду м. Сімферополя Республіки Крим Російської Федерації»;

- протоколі огляду інтернет-видань від 23 червня 2015 року, відповідно до якого страшим слідчим відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 проведено огляд офіційного сайту Вищої кваліфікаційної колегії суддів Російської Федерації. Зазначеним оглядом встановлено, що на вкладці «Решения и заключение ВККС РФ» міститься вкладка з назвою «Заключение по вопросам рекомендации на вакантные должности», при відкритті якої містяться документи від 04 вересня 2014 року, які містять інформацію про результати розгляду заяв суддів судів АР Крим та м. Севастополя про зайняття посад суддів незаконно створених судів на тимчасово окупованій території півострова Крим. Крім того, вказаним оглядом встановлено Заключение Высшей Квалификационной Коллегии Судей Российской Федерации від 04 вересня 2014 року, відповідно до якого розглянуто заяву ОСОБА_8 «о рекомендации кандидатом на должность председателя Киевского районного суду города Симферополя Республики Крым» та вирішено «рекомендовать ОСОБА_8 кадидатом на должность председателя Киевского районного суду города Симферополя Республики Крым»;

- протоколі огляду інтернет-видань від 02 лютого 2015 року, відповідно до якого слідчим відділу Генеральної прокуратури України проведено огляд інформації, яка міститься на інтернет-сайтах, посилання на які є у заяві ОСОБА_16 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 109, ст. 110, ст. 110-2 КК України;

- протоколі огляду документів від 25 серпня 2016 року, відповідно до якого старший слідчий відділу Генеральної прокуратури України провів огляд документів надісланих до Генеральної прокуратури України. Вказаним оглядом встановлено копії рішень так званих судових органів тимчасово окупованої території півострова Крим, винесених ОСОБА_8 у кримінальних провадженнях на підставі законодавства Російської Федерації, про засудження громадян України та про приведення у відповідності із законодавством Російської Федерації рішень українських судів, які були винесені згідно із законодавством України, а також доручення так званих судових органів про надання міжнародної правової допомоги у кримінальних справах;

- протоколі огляду документів від 10 січня 2017 року, відповідно до якого слідчий відділу Генеральної прокуратури України провів огляд офіційного сайту Київського районного суду м. Сімферополя Республіки Крим. Вказаним оглядом встановлено, що на вкладці «Состав суда», до складу Київського районного суду м. Сімферополя Республіки Крим входить 13 суддів, у тому числі ОСОБА_8 , який обіймає посаду голови суду, на вкладці «Поиск информации по делам» встановлено, що у період з 07 квітня 2005 року по 28 жовтня 2016 року судді ОСОБА_8 були передані справи для розгляду, у період з 11 березня 2013 року по 22 листопада 2016 року суддею ОСОБА_8 розглянуто 1717 справ категорії «Гражданские дела» з винесенням у них рішень;

- документах щодо прийняття 28 січня 2015 року суддею незаконно утвореного на території АР Крим Київського районного суду м. Сімферополя ОСОБА_8 , всупереч діючому законодавству України, рішення про відмову в збереженні ОСОБА_17 громадянства України;

Сукупності зазначених доказів суд надав належну правову оцінку із точки зору їх достатності та взаємозв`язку та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні державної зради.

Згідно з вимогами ч.1 ст.39 КК України не є кримінальним правопорушенням заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Відповідно до ч.1 ст.40 КК України не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність особи, яка заподіяла шкоду правоохоронюваним інтересам, вчинена під безпосереднім впливом фізичного примусу , внаслідок якого особа не могла керувати своїми вчинками.

Доводів того, що ОСОБА_8 під час інкримінованих йому дій не міг керувати своїми вчинками або до нього застосувалися заходи фізичного впливу, апеляційна скарга не містить.

За ч.2 ст.40 КК України питання про кримінальну відповідальність особи за заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам, якщо ця особа зазнала психічного примусу , вирішується відповідно до положень статті 39 цього Кодексу.

Психічним примусом визнається вплив на волю особи різними способами (погроза застосування до особи фізичного насильства або заподіяння матеріальної або моральної шкоди тощо ) із метою спонукати її вчинити кримінальне правопорушення.

Жодних переконливих доводів того, що ОСОБА_8 , продовжуючи здійснювати повноваження судді після окупації регіону, але за матеріальними і процесуальними законами російської федерації, звертаючись з відповідними документами до органів влади російської федерації на зайняття посади голови незаконно утвореного суду та на участь у конкурсі на зайняття посади судді російської федерації на окупованій території АР Крим , в-подальшому, виконуючи повноваження судді і голови місцевого суду на окупованій території, діяв під впливом на його волю, в апеляційній скарзі захисника також не зазначено.

З огляду на наведене, твердження захисника про те, що ОСОБА_8 заподіяв шкоду правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності є безпідставними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги

Також колегією суддів не встановлено порушень норм кримінального процесуального закону, які д могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя: Суддя: Суддя: