Справа № 298/1172/22 Провадження № 1-кп/304/91/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 23 серпня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 30 березня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою організованою групою з обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, в період дії на території України воєнного тану, умисно, з корисливих спонукань, з метою отриманні незаконних прибутків, з 27 березня по 20 квітня 2022 року здійснювали на території Ужгородського району Закарпатської області незаконне переправлення осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років через Державний кордон України до країн Євросоюзу поза пунктами пропуску.

Зокрема 27 березня 2022 року близько 02.00 год ОСОБА_4 , діючи в якості пособника у складі організованої групи, перебуваючи у якості провідника пасажирських вагонів виробничого підрозділу Харківської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» на залізничному вокзалі міста Львова, підшукав громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , якому надав місце у вагоні та доправив до залізничного вокзалу міста Ужгорода, де того ж дня близько 16.40 год направив до автомобіля марки «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , в якому знаходився водій ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_8 , які у свою чергу доставили його до села Зарічево Ужгородського району, де ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_9 за організацію його незаконного переправлення через державний кордон грошові кошти у розмірі 2 500 доларів США та, переодягнувшись, дав вказівку ОСОБА_6 відвезти їх на околицю села Мирча Ужгородського району, де він разом з ОСОБА_9 лісистою місцевістю попрямували до українсько-словацького кордону та приблизно через дві з половиною години руху ОСОБА_8 додатково отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 4 500 доларів США, після чого разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою на відстані 1 000 м від українсько-словацького кордону залишили ОСОБА_9 вказавши останньому напрямок руху, однак через деякий час останній був затриманий прикордонним нарядом неподалік від лінії державного кордону України.

Враховуючи попередньо отримані від ОСОБА_9 грошові кошти, обвинувачений ОСОБА_4 зателефонував йому та запропонував повторно переправити останнього до Словацької Республіки, після чого 06 квітня 2022 року близько 16.00 год ОСОБА_9 , який вже був залучений працівниками поліції до конфіденційного співробітництва, прибув до залізничного вокзалу м. Ужгорода, де на нього вже чекав ОСОБА_8 , який на автомобілі марки «Volkswagen Passat B5», р/н НОМЕР_2 , доставив ОСОБА_9 до готелю «Баня» по вулиці Сонячній у селі Сімер Ужгородського району, а 07 квітня 2022 року близько 20.40 год на тому самому транспортному засобі вони вдвох прибули до лісистої місцевості, однак побачивши прикордонний наряд, не змогли реалізувати спробу незаконного перетину державного кордону, через що ОСОБА_8 привіз ОСОБА_9 до будинку по АДРЕСА_2 . Спробу незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа здійснили наступного дня та доставили ОСОБА_9 на відстань 700 м до українсько-словацького кордону, вказали напрямок руху та залишили його, однак через деякий час останній був затриманий прикордонним нарядом неподалік лінії Державного кордону України.

Крім цього згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_4 повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 07 квітня 2022 року, у телефонному режимі з`ясувавши у ОСОБА_9 інформацію про осіб, бажаючих незаконно перетнути державний кордон поза межами пунктів пропуску, та отримавши інформацію відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який також був залучений до конфіденційного співробітництва, передав таку інформацію обвинуваченому ОСОБА_8 , після чого згідно розробленого усіма обвинуваченими плану, а саме 20 квітня 2022 року о 14.46 год обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на залізничному вокзалі у місті Мукачево, зустрів ОСОБА_13 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , яких на потязі доправив до міста Ужгорода, де о 16.25 год разом з ОСОБА_8 посадив ОСОБА_11 та ОСОБА_15 до транспортного засобу марки «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_6 , а ОСОБА_10 та ОСОБА_13 до транспортного засобу марки «Volkswagen Passat B5», р/н НОМЕР_2 , яким керував сам ОСОБА_8 . Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_6 близько 18.00 год доставив пасажирів до села Зарічево Ужгородського району, а ОСОБА_8 тим часом доставив ОСОБА_13 до села Сімер у готель «Баня», після чого разом з ОСОБА_10 , забравши із села Зарічево ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , поїхав до прикордонної зони поблизу села Зарічево Ужгородського району Закарпатської області, де мав переправити вказаних осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, однак поряд з прикордонним знаком № НОМЕР_3 , що знаходиться у межах територіальної належності села Зарічево Ужгородського району Закарпатської області, обвинуваченого ОСОБА_8 було затримано під час незаконного переправлення трьох осіб через державний кордон України. Крім того на території села Зарічево Ужгородського району в якості пособників незаконного переправлення осіб через державний кордон України було затримано обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою від 03 лютого 2023 року обвинуваченого ОСОБА_8 оголошено у розшук.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив про відмову від адвоката ОСОБА_5 через відсутність коштів для оплати адвокатських послуг та просив призначити йому захисника за рахунок безоплатної вторинної правової допомоги.

Адвокат ОСОБА_5 та інші учасники судового засідання проти задоволення вказаного клопотання не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 1950 року кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має право захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника на свій власний вибір, або, якщо вона не має коштів для оплати правової допомоги захисника, одержувати таку допомогу безкоштовно, якщо цього вимагають інтереси правосуддя.

У контексті дотримання вимог ст. 6 Конвенції суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема правові позиції, наведені цим міжнародним судовим органом у рішенні від 20 грудня 2011 року у справі «Максименко проти України». У п. 25 цього рішення ЄСПЛ зазначив, що «забезпечення обвинуваченому у вчиненні злочину безоплатної юридичної допомоги, що є однією з вищезазначених гарантій, здійснюється за двох умов: якщо така особа не має достатньо коштів для оплати юридичної допомоги та якщо інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога» (також, наприклад п. 39 рішення від 25 вересня 1992 року у справі «ФамХоанг проти Франції»).

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України зокрема передбачено, що обвинувачений має право на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження, а також на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 54 цього Кодексу обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Частиною 2 статті 48 КПК України передбачено, що захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

У свою чергу згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону.

У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від захисника через відсутність коштів для оплати його послуг, та одночасно заявив клопотання про призначення йому захисника за призначенням, суд вважає за необхідне прийняти відмову обвинуваченого від захисника та призначити адвоката з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області для здійснення захисту ОСОБА_4 за призначенням.

Керуючись ст. 42, 48, 49, 54, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання обвинуваченого задовольнити.

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області () призначити ОСОБА_4 адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити прибуття адвоката у судове засідання на 14.00 год 15 березня 2023 року для участі у розгляді кримінального провадження № 0000038 від 30 березня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Копію ухвали у порядку ч. 3 ст. 49 КПК України направити до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області для негайного виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1