Справа180/763/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000116 від 03.04.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спаськ,

Стерлітамакського району, Башкірія, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера,

проживаючого

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

2 квітня 2022 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 , прийшов за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з дозволу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 увійшов до приміщення вищевказаного будинку.

Перебуваючи у вітальні вказаного будинку, ОСОБА_3 зробив словесне зауваження ОСОБА_6 з приводу того, що вона у вечірній час увімкнула світло в будинку, та не дотримується режиму світломаскування. Після чого між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті.

В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру на заподіяння смерті, діючи умисно, штовхнув ОСОБА_6 , яка втратила рівновагу та впала на підлогу. Потім ОСОБА_3 наніс не менше 5 ударів обома взутими ногами в область голови та грудної клітини ОСОБА_6 після чого залишив приміщення вказаного будинку та пішов за місцем свого проживання.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження: у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на обох повіках лівого ока, в лобній області посередині, в області зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, на лівій щоці, на правій вушній раковині; садна в лобній області справа і в лівій виличній області, що в даному випадку розглядаються у сукупності як єдина черепно-мозкова травма і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, та у вигляді тупої травми грудної клітини: уламкові переломи

8-9 ребер справа зі зміщенням; переломи 7-10 ребер зліва без значного зміщення; ушкодження середньої частки правої легені уламком ребра; травматичний гемопневмоторакс справа; двобічний посттравматичний гідроторакс малого об`єму; травматична підшкірна емфізема грудної клітини; дихальна недостатність I ст. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили розлад здоров`я.

Також при судово-медичному обстежені у неї виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в області правого променево-запясткового суглобу по задній поверхні, на тильній поверхні правої кисті (кількістю 2), на тильній поверхні лівої кісті, на тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, в області правого колінного суглобу по передній поверхні, на передній поверхні в середній третині правої гомілки (кількістю 2), які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_3 02.04.2022 близько 19 години 45 хвилин, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , умисно наніс ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, заявив про щире каяття, висловив жаль з приводу вчиненого, суду пояснив, що проживав з потерпілою по сусідству з 1988 року, відносини були товариськими, на початку війни ОСОБА_6 зайняла проросійську позицію, його син служить в Збройних силах, ОСОБА_8 неодноразово висловлювала свої думки з приводу цього, 2 квітня було оголошене світломаскування, побачив в неї в будинку світло та пішов, щоб вона вимкнула світло. Зайшов в будинок, виникла суперечка, штовхнув та потерпіла впала, на емоціях наніс їй удари в область грудної клітини, близько 5, в область голови, кулаком, два-три рази. На потерпілу не ставав, на ній не стрибав. В цей день вживав пляшку пива. Пішов додому та розповів дружині, дружина пішла до ОСОБА_9 , але вона не відчинила, наступного дня дружина надала допомогу, доставила до лікарні. Оплатили лікування, харчування, придбали мобільний телефон. Про вчинене дуже шкодує, так сталося на емоціях, з метою , щоб потерпіла поважно висловлювалась про збройні сили. Цивільний позов та стягнення відшкодування на правову допомогу не визнає, він пенсіонер, за лікування ОСОБА_8 сплатив близько 60000 гривень, які позичав, іншого доходу не має.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що протягом останніх 13 років у неї бувають депресії, перед початком війни також була і протягом місяця вона не спілкувалася із сусідами, 2 квітня 2022 року близько 19 год.30 хв. прийшов ОСОБА_10 , бив у двері та вона відчинила двері, після чого ОСОБА_10 зайшов до будинку, вибив з рук телефон, схватив за волосся, завалив на диван та почав наносити удари, розірвав халат. Завдавав багато ударів ногою по голові, тулубу, грудній клітині протягом 30 хвилин. Потім став на грудну клітину та пригнув. Коли він пішов, то закрила двері, вранці прийшла дружина ОСОБА_3 , викликала таксі та відвезла до лікарні. 8 квітня 2022 року проведено оперативне втручання, в лікарні знаходилась три тижні. Доглядом в лікарні займалася дружина обвинуваченого. Просить стягнути на її користь завдану моральну шкоду в сумі 350 000 гривень та витрати на правову допомогу.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що проживали з потерпілою по сусідству, дружно, ОСОБА_8 місяцями перебувала в депресіях та лежала, на надавала допомогу. На початку війни ОСОБА_8 висловлювала проросійські настрої, її донька проживає в росії, а їхній син служить на нульовому рубежі, з цих обставин виникли непорозуміння. 2 квітня увечері чоловік вийшов на подвір`я, через хвилин 15 вийшла подивитись, де він, в цей час він заходить та розповів, що виник конфлікт з ОСОБА_6 та штовхнув її. Після чого вона зателефонувала ОСОБА_8 , але дзвінок недосяжний, вранці пішла до неї, викликала швидку допомогу, після того як вони відмовились виїздити, на таксі повезла ОСОБА_9 до лікарні, купувала ліки, харчі, сплатила за операцію, витрати складають більше 60 тисяч гривень. В цей день ОСОБА_10 випив пляшку пива.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_12 , підтвердив правильність зазначених висновків, показав, що дослідження ним проводилось фактично отриманих травм останньою, а не вірогідних, які б мали наступити при певних обставинах. При проведені експертизи були враховані дані медичної документації на потерпілу. Загрозливі явища не мали місце, оскільки згідно медичної документації була встановлена дихальна недостатність 1 ступеню та наявність крові до 5 мл.

Крім наведених показань учасників судового розгляду, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 3 квітня 2022 року, відповідно до якого проведено огляд домоволодіння24 по АДРЕСА_1 ;

- висновком судової медичної експертизи № 79-е від 19.05.2022 року, яким встановлено спричинення потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді: тупої травми грудної клітини: уламкові переломи

8-9 ребер справа зі зміщенням; переломи 7-10 ребер зліва без значного зміщення; ушкодження середньої частки правої легені уламком ребра; травматичний гемопневмоторакс справа; двобічний посттравматичний гідроторакс малого об`єму; травматична підшкірна емфізема грудної клітини; дихальна недостатність I ст., за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж як 21 день); тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на обох повіках лівого ока, в лобній області посередині, в області зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, на лівій щоці, на правій вушній раковині; садна в лобній області справа і в лівій виличній області за свої характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді синців в області правого променево-запясткового суглобу по задній поверхні, на тильній поверхні правої кисті (кількістю 2), на тильній поверхні лівої кісті, на тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, в області правого колінного суглобу по передній поверхні, на передній поверхні в середній третині правої гомілки (кількістю 2), за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 від 13 травня 2022 року, відповідно до якого потерпіла повідомила про перебіг вчинення обвинуваченим злочину та наслідки вчинених ним злочинних дій, зазначаючи механізм завдання тілесних ушкоджень та їх кількість;

- додатковим висновком судової медичної експертизи № 85-Е-Д від 25.05.2022 року, який підтвердив ймовірність отримання потерпілою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин та при механізмі, вказаному під час проведення слідчого експерименту.

Аналізуючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого «поза розумним сумнівом», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України знайшла своє повне підтвердження під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид і розмір покарання суд керується ст. 65-67 КК України і враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не був судимий, на час вчинення злочину працював вчителем, зараз пенсіонер, має позитивну характеристику, вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

В якості пом`якшувальних обставин, суд враховує, що обвинувачений щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду.

До обтяжуючих обставин суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку, та особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що зазначене покарання буде відповідати приписам закону, зазначених, зокрема у ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідно до положень ст. 50 КК України, яка визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи сукупність наведених обставин, беручи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжчуючих обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання скоєння ним інших кримінальних правопорушень може відбутися й без ізоляції останнього від суспільства, а тому, обвинувачений ОСОБА_3 , має бути засудженим за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції даної статті, із застосуванням положень, передбачених ст.75,76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 350000 гривень.

Виходячи зі змісту 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, котрий вчинив суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Із систематичного аналізу норм закону випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

ОСОБА_3 своїми умисними діями заподіяв потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, внаслідок чого остання проходила лікування та реабілітацію, перенесла фізичний біль від отриманих травм, перенесла хірургічне втручання. Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, характер, кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, глибину фізичних та душевних страждань потерпілогої, завданих неправомірними діями обвинуваченого, порушення нормальних життєвих зв`язків, що пов`язано з лікуванням, тривалість немайнових втрат протягом лікування, ступінь вини обвинуваченого, та з урахуванням принципів розумності, справедливості, майнового стану обвинуваченого, його віку, соціального статусу, реальності виконання судового рішення, суд вважає, що стягненню з обвинуваченого підлягає 15000 гривень.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 дійшла до висновку, що потерпілий від кримінального правопорушення має право клопотати перед судом про визначення грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути йому компенсовані. Таке право залишається у потерпілого незалежно від того, чи розгляд кримінального провадження завершено винесенням обвинувального вироку або ж ухвали про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілої всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

При цьому, правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілою та адвокатом, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Суд вважає доведеним розмір оплати гонорару, який потерпіла сплатила, суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом та приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн., яка відповідає ступеню складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги та обсягу наданих послуг.

Запобіжний захід не застосовувався. Судові витрати, речові докази відсутні.

Керуючись ст.. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк на один рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 13000 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1