Провадження №: 1-кп/755/661/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду, у межах кримінального провадження №0002465 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходяться кримінальне провадження №0002465 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

07.04.2023 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду, за участю учасників кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 стосовно яких проводилось спеціальне досудове розслідування, у призначені судові засідання на неодноразові виклики суду, які здійснювались шляхом оголошень у газеті «Урядовий кур?єр» та публікацією повідомлень на офіційному веб-сайті Дніпровського районного суду м. Києва, жодного разу не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від них не надходило.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження, оскільки ОСОБА_3 пред?явлено обвинувачення за ч.1 ст.111 КК України, а також його оголошено у державний розшук, а тому, згідно ч.3 ст.323 КПК України, за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки знає та повиннен знати про розпочате стосовно нього кримінальне провадження, до суду вкотре не з?явився.

Захисник заперечував проти здійснення спеціального судового провадження.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Суд вважає доведеним належними доказами те, що обвинувачені оголошені в розшук та більше року переховуються від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки повинені знати про розпочате стосовно них кримінальне провадження.

Так, клопотання прокурора містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_3 на час поставлених йому у провину діяння мав громадянство України, проживає на території Автономної Республіки Крим, тобто на території України, працює на цій території у відповідних незаконних органах державної влади російської федерації.

Згідно з положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та Севастополя, на якій проживає ОСОБА_3 , визнана тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії російської федерації.

Відповідно до правил ст.ст.4, 5, 9 вказаного Закону України, правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Цей правовий режим визначається виключно законами України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права. Примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства російської федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Повідомлення у межах даного кримінального провадження про підозру було направлено підозрюваному ОСОБА_3 за допомогою електронної пошти за місцем його працевлаштування.

Також ОСОБА_3 неодноразово повістками викликався до слідчого, у тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та інформаційному віснику органу досудового розслідування, на даний час обвинувачений оголошений у розшук.

Із моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомлений з її змістом (ч.3 ст.323 КПУ України).

За всіма вказаними повідомленнями (оголошеннями) ОСОБА_3 до слідчого, прокурора та суду не з`являвся, клопотань, заяв, скарг будь-якого характеру не подавав.

У межах даного кримінального провадження проводилось спеціальне досудове розслідування, відтак обґрунтованість підозри, факт ухилення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності вже були предметом ретельної оцінки слідчим суддею.

Задля досягнення інтересів правосуддя ОСОБА_3 забезпечено безоплатна обов?язкова участь захисника.

Також раніше згадувались докази і того, що обвинувачений неодноразово у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження повідомлявся про час і місце слухання справи щодо нього судом.

Аналіз цих фактів свідчить про те, що ОСОБА_3 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред?явлене обвинувачення, був обізнаний зі своїми правами, які йому неодноразово роз?яснялися. Суд надає особливе значення тому, що поштова кореспонденція з материкової частини України внаслідок дій незаконних органів влади на тимчасово окупованій території України не приймається, і це є очевидним для ОСОБА_3 , який обвинувачується у тому, що набув статусу посадової особи одного з таких незаконних органів влади. Натомість, держава Україна під прискіпливим і далеко неформальним контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачені мали право при розгляді пред?явленого їм кримінального обвинувачення на стадії призначення справи досудового розгляду як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку вони розуміють, про характер і підставу пред?явленого обвинувачення; b) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту і спілкуватися з обраними самими ними захисниками; с) бути судженими без невиправданої затримки; d) бути судженими в їх присутності і захищати себе особисто або за представництвом обраних ними захисниками, бути повідомленими про це право і мати призначеного їм захисника безоплатно для них.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість ОСОБА_3 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.

За таких обставин суд вважає, що надані прокурором документи свідчать про відмову громадянина ОСОБА_3 , який перебуває на тимчасово окупованій території України, але повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення своїх прав предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою він не визнає, та захищати себе безпосередньо у такому суді, а так само як і про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (наприклад справа Колоцца проти Італії від 12.02.1985 року; Шомоді проти Італії від 18.05.2004 року та інші), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження, зобов?язаний обґрунтувати чи були здійсненні стороною обвинувачення всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.279-? КПК України, серед яких є передбачений ст.111 КК України, може здійснюватися за відсутності повнолітнього обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Як зазначено ч.5 ст.139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Крім того, згідно з п.20-? Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тимчасово, доки відсутнє повідомлення про початок Державного бюро розслідувань, судовий розгляд може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, і в тих випадках, коли він понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні данні, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Спеціальне судове провадження здійснюється за загальними правилами судового розгляду, передбаченими КПК України, з обов`язковим урахуванням особливостей, змістовне наповнення яких визначається виключним переліком процесуальних норм. При цьому, закон гарантує особі, щодо якої здійснюється спеціальне судове провадження, у разі зникнення підстав для такого провадження, судовий розгляд щодо неї із самого початку за загальними правилами кримінального судочинства (ч.4 ст. 324 КПК України).

Враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.111 КК України, наявні в провадженні дані, що їм відомо про здійснення відносно них кримінального провадження, вони тривалий час (понад рік) переховуються від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ухиляються від явки на виклик слідчого, прокурора та суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази), перебувають у розшуку, надані прокурором дані про перебування ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України, суд вважає наявними всі підстави для здійснення щодо вказаного обвинуваченого спеціального судового провадження, оскільки визначені законом /ч.5 ст.139, ч.3 ст.323 та п.20-? Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України/ умови для цього встановлені, а їх доведеність не викликає сумнівів у суду.

Керуючись вимогами ст.ст.279-?, 323, 369-372, п.20-? Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження - задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0002465 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Повідомити обвинуваченого про час та місце судового засідання, а також прийняте рішення про здійснення спеціального судового провадження щодо нього шляхом розміщення цієї інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

У випадку якщо підстави про спеціальне судове провадження перестануть існувати, подальший судовий розгляд розпочати спочатку згідно із загальними правилами передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: