ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/770/23 Справа № 205/2460/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 рокуДніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000271 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого ,

підозрюваного за ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 11 березня 2023 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 години 59 хвилин 07 травня 2023 року, та визначено заставу сумі 107 360 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 та наявністю ризиків, що останній може: переховуватися від суду та слідства; впливати на свідків у кримінальному проваджені, вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим, врахувавши обставини, які зазначені в ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу. Також врахувавши особу підозрюваного та вимоги ч.5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя визначив заставу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 . Також просить призначити новий розгляд у суді І інстанції, для вирішення питання в порядку ст. 206 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, немотивоване, так як відсутні посилання на докази, і постановлене з істотним порушенням вимог КПК України. При цьому, захисник вказує, що дії ОСОБА_7 невірно кваліфіковано за фактом крадіжки, оскільки в діях останнього фактично вчинено шахрайство, про що підтвердив і сам підозрюваний. Захисник вважає недоведеними встановленні слідчим суддею ризики, оскільки вони спростовуються характеризуючими даними про ОСОБА_7 . Разом з цим захисник вказує про порушення процедури затримання, оскільки ОСОБА_7 був позбавлений можливості пересуватися о 05 годині 09 березня 2023 року, після чого провів 38 годин у відділенні поліції, де його змусили зізнатися у скоєному, та через вказаний час ОСОБА_7 було повідомлено про підозру і призначено захисника. Надані обставини слідчий суддя не звернув увагу і не направив скаргу ОСОБА_7 для проведення досудового розслідування до ДБР.

В апеляційному суді захисник та підозрюваний підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційному суді заперечував у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Висновки слідчого судді про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000271 від 27 лютого 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України(а.с.7)

10 березня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 185 КК України.(а.с.61-62)

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яка підтверджується протоколами: огляду місця події, про визнання речових доказів; допиту потерпілої ОСОБА_10 ; пред`явлення особи для впізнання; допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; огляду, а також іншими матеріалами. Тому, сукупність вказаних фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. При цьому, доводи апеляційної скарги щодо кваліфікації злочину, апеляційним судом не беруться до уваги беручи той факт, що клопотанням про застосування запобіжного заходу повинно бути доведено обґрунтованість підозри, що і було зроблено.

Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від досудового розслідування або суду; впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зареєстрований в Херсонській області, а проживає у м. Дніпрі, тому може змінити місце проживання. При цьому, підозрюваному відомі анкетні дані про потерпілу, її місце проживання, свідків. Разом з цим, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, раніше судимий. Тому вищевказані ризики є доведеними.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а в справі «Москаленко проти України», зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків.

Стосовно доводів апеляційної скарги про характеризуючі дані щодо ОСОБА_7 , то апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри та встановлених ризиків.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недозволенні методи досудового розслідування, то апеляційним судом постановлено відповідну ухвалу, якою доручено органу ДБР перевірити заяву ОСОБА_7 щодо незаконного утримування останнього та вчинення стосовно нього психічного і фізичного насилля.

Істотних порушень, які б давали апеляційному суді скасувати ухвалу слідчого судді під час апеляційного перегляду не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч.4 ст. 185 КК України залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4