06.03.2023 Справа № 756/1313/23

Справа № 756/1313/23
Провадження 1-кс/756/358/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, про накладення арешту на майно - грошові кошти, вилучені 26.01.2023 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, за фактом здійснення групою осіб, до якої увійшли, зокрема: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші, невстановлені досудовим слідством особи, організації та реалізації протиправного механізму несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, що призвело до витоку інформації з обмеженим доступом (персональних даних громадян України) серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій, під час дії воєнного стану.

В ході досудового розслідування встановлено, що створення та функціонування протиправного механізму несанкціонованого розповсюдження та збуту конфіденційної інформації (персональних даних громадян України) серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій відбувається шляхом функціонування електронної інформаційної системи « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вказана електронна інформаційна система складається з бази даних, що наповнюється інформацією з державних електронних інформаційних ресурсів та веб-ресурсу (www.bsscdn.com), через який відбувається доступ до системи з присвоєнням кожному клієнту унікального субдоменного ім`я (www.oschadbank.bsscdn.com). Наповнення та оновлення бази даних зумовлене несанкціонованим витоком інформації з обмеженим доступом з державних електронних інформаційних систем, реєстрів, баз даних.

Зазначена інформаційна система містить в собі дані щодо громадян України, які є конфіденційними і не можуть будь яким чином розповсюджуватись. Доступ до вказаної інформації надається невідомими особами за грошову винагороду.

27.01.2023 в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

Разом з тим, у ході проведення гласних та негласних слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні, встановлено інших осіб, які можуть бути причетними до протиправної діяльності, зокрема ОСОБА_7 , у зв`язку з чим органом досудового розслідування проведено ряд обшуків за місцем мешкання вказаних осіб з метою відшукання речей та документів, які можуть бути речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні або свідчать про причетність конкретних осіб до організації та вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються в рамках даного кримінального провадження.

Так, 26.01.2023 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду від 17.01.2023 було проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить тещі одного з фігурантів кримінального провадження ОСОБА_5 - ОСОБА_8 та в якій фактично проживає ОСОБА_7 .

Прокурором зазначено, що в ході проведеного обшуку було виявлено та вилучено наступне майно: грошові кошти номіналом по 500 (п`ятсот) гривень ( УІ4464935, ВЗ4434305, УЗ8779933, СІ0733862, ФД6377632, ВЖ5709853, СЖ26255621, ЗЗ1642403, ФЗ3572605, СЖ0914993, ЗФ4216125, ФД6090220, ЗЗ3912838, ВД1278122, СИ3218848, ЗЗ4144135, МВ6422897, ЛА4852308, МВ1238891, ФҐ4482882, ЛБ7477442, ЗД8643678, УБ8138564, СЖ9081471, ЗС7713727, СЖ2305124, СВ6166242, ЗБ5496517, БТ2232388, ФЖ9104688, УЖ2290423, АБ2445187, ЛА0882134, ВЖ7417046, СГ3151446, ФГ9940793, ЛИ7541488, ФЖ2145640, МБ1123530, СУ9221905, ГЛ5464762, ВХ9397934, МВ7888852, ВА6277378, ЗГ4402436, ЗД4028710; грошові кошти, а саме (російські рублі) номіналом дві тисячі (АА083029682, АА479648415, АА521526246, АА049584659, АА051898909) у кількості п`ять купюр; українські гривні номіналом п`ятсот гривень (ЕБ3404506, ЕГ2381086, ЕГ2381085, ЕГ2381088, ЕГ2381087, ЕГ2381098, ЕГ2381097, ЕГ2381100, ЕГ2381099, ЕГ2381101, ЕГ2381102, ЕГ2381103, ЕГ2381104, ЕГ2381094) у кількості чотирнадцяти купюр; український гривні номіналом п`ятсот гривень (ЕЗ1031645, ЕВ7014305, БГ7694882, ВИ4561674, ХЗ8280868, ЕЕ5998799, ЕГ8295112, ХЕ3886345, ЕГ8344717, ЗВ3495338, ЕВ6700834, ВЖ8689573, АА1940339) у кількості тринадцяти купюр; долари США номіналом сто доларів (PB71529039A) у кількості одна одиниця; євро номіналом п`ятдесят (VC) у кількості одна купюра, євро номіналом сто (H8, X6, X4, S4, X2, PB269139974, IE, VE, YE, RB, VE, VD, WE, YD, IE, WE580110012, BB, IE, YC, YC, RB, RB, YD, RB, SI, VE, YE, YB, YB, YD, RB, YD, VE, VE, RB, IE, YB, RB, RB, YE, YD, YD, YB, IE, YD, IE, IE, IE, IE, IE, VD, IE, US, UD, RD, US, RB, ME, VE, US, US, RB, RB, WE, UD, IE, RB, RB, VE, RB, RB, VS, RB, RB, VB, RB, RB, RB, UB, US, UD,UD , RB, US, US, WE, US, RB6, RB, RB, RB, RB, RD,WZ, US, RB, IE, IE, VE, VE, VD, RB, VE, VE17112282, WE, VE у кількості 106 купюр, а також ноутбук марки «Asus», модель «UX31E ноутбук PC», сірого кольору, в чохлі коричневого кольору; планшет марки «Samsung», моделі «AKG», темно-сірого кольору, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung», imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , S/NAKFSR906HPSNL в корпусі сірого кольору, в чохлі коричневого кольору, в якому вставлена сім-карта мобільного оператору «Лайфселл» НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S10+», в корпусі смарагдового кольору, imei1 НОМЕР_4 , imei2 НОМЕР_5 , S/NR58M20WKOVH.

Прокурор зазначає, що особи, у яких було проведено обшук, не змогли пояснити походження виявлених грошових коштів. Крім того, у ході досудового розслідування, у тому числі за результатами проведених негласних слідчих розшукових дій встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 та інші особи, які ідентифіковані органом досудового розслідування, як особи, які можуть мати безпосереднє відношення до вчиненого кримінального правопорушення, під час реалізації інформації з обмеженим доступом (персональними даними громадян України), серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій, орієнтували своїх сталих і нових «клієнтів» на необхідності сплати грошових коштів за надані «послуги» у безготівковій формі, саме у валюті «Євро», купюрами номіналом не більше 100 Євро, у зв`язку з чим у слідства є підстави вважати, що виявлені грошові кошти отримані внаслідок незаконних дій, пов`язаних з розповсюдження та витоком інформації з обмеженим доступом серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій, тобто одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а отже можуть підлягати спеціальній конфіскації.

Крім того, постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 27.01.2023 вищезазначені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002692 від 04.12.2021.

З урахуванням наведеного прокурор просить накласти арешт на вилучені під час обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , грошові кошти з метою збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні, а також з метою спеціальної конфіскації.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав. Зазначив, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, крім того, на думку сторони обвинувачення, вказані грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому можуть підлягати спеціальній конфіскації.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надав письмові заперечення на клопотання прокурора. Зазначив, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2023 було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 , з метою вилучення майна, зазначеного у даній ухвалі. Разом з тим, вилучені грошові кошти не входили до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надавався ухвалою слідчого судді. Постанова про визнання грошових коштів речовими доказами є необґрунтованою, а вилучене майно не відповідає ознакам речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того наполягав на тому, що за вищевказаною адресою ОСОБА_7 ніколи не проживав, вказана квартира на праві власності належить ОСОБА_8 , яка постійно проживає у квартирі та не має жодного відношення до кримінального провадження, в рамках якого органом досудового розслідування проводився обшук та наразі вирішується питання про накладення арешту на вилучене в ході такого обшуку майно. Усе вилучене майно, зокрема грошові кошти, зазначені у клопотання прокурора, належать ОСОБА_8 . Вказані гроші були передані останній на лікування та життя донькою ОСОБА_10 , яка є дружиною ОСОБА_5 . При цьому донька вказані гроші отримала від продажу трьох квартир у м. Києві у 2020 році та березні 2021 року, тобто задовго до внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, що розслідуються в рамках кримінального провадження №0002692. Тож, посилання сторони обвинувачення на те, що не відомі джерела походження грошових коштів, не відповідають дійсності.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, які не відносяться до предметів, вилучених законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речові докази, які були вилучені стороною кримінального провадження, повинні бути як найшвидше повернуті володільцю, крім випадків, передбачених ст.170-174 КПК України, тобто до накладення на нього арешту в судовому порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності п.9 ч.1 ст. 7 КПК України.

За вимогами ст.16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє накладення арешту з метою збереження речових доказів виключно у випадку наявності достатніх підстав для їх віднесення до кримінально-процесуальної категорії речових доказів (відповідності критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, за фактом здійснення групою осіб організації та реалізації протиправного механізму несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, що призвело до витоку інформації з обмеженим доступом (персональних даних громадян України) серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій, під час дії воєнного стану.

26.01.2023 в рамках кримінального провадження №0002692 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

Органом досудового розслідування в ході проведення гласних та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено також інших осіб, які можуть бути причетні до протиправної діяльності, зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_7

26.01.2023 було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить тещі ОСОБА_5 - ОСОБА_8 .

В ході проведеного обшуку органом досудового розслідування було вилучено наступне майно: грошові кошти номіналом по 500 (п`ятсот) гривень ( УІ4464935, ВЗ4434305, УЗ8779933, СІ0733862, ФД6377632, ВЖ5709853, СЖ26255621, ЗЗ1642403, ФЗ3572605, СЖ0914993, ЗФ4216125, ФД6090220, ЗЗ3912838, ВД1278122, СИ3218848, ЗЗ4144135, МВ6422897, ЛА4852308, МВ1238891, ФҐ4482882, ЛБ7477442, ЗД8643678, УБ8138564, СЖ9081471, ЗС7713727, СЖ2305124, СВ6166242, ЗБ5496517, БТ2232388, ФЖ9104688, УЖ2290423, АБ2445187, ЛА0882134, ВЖ7417046, СГ3151446, ФГ9940793, ЛИ7541488, ФЖ2145640, МБ1123530, СУ9221905, ГЛ5464762, ВХ9397934, МВ7888852, ВА6277378, ЗГ4402436, ЗД4028710; грошові кошти, а саме (російські рублі) номіналом дві тисячі (АА083029682, АА479648415, АА521526246, АА049584659, АА051898909) у кількості п`ять купюр; українські гривні номіналом п`ятсот гривень (ЕБ3404506, ЕГ2381086, ЕГ2381085, ЕГ2381088, ЕГ2381087, ЕГ2381098, ЕГ2381097, ЕГ2381100, ЕГ2381099, ЕГ2381101, ЕГ2381102, ЕГ2381103, ЕГ2381104, ЕГ2381094) у кількості чотирнадцяти купюр; український гривні номіналом п`ятсот гривень (ЕЗ1031645, ЕВ7014305, БГ7694882, ВИ4561674, ХЗ8280868, ЕЕ5998799, ЕГ8295112, ХЕ3886345, ЕГ8344717, ЗВ3495338, ЕВ6700834, ВЖ8689573, АА1940339) у кількості тринадцяти купюр; долари США номіналом сто доларів (PB71529039A) у кількості одна одиниця; євро номіналом п`ятдесят (VC) у кількості одна купюра, євро номіналом сто (H8, X6, X4, S4, X2, PB269139974, IE, VE, YE, RB, VE, VD, WE, YD, IE, WE580110012, BB, IE, YC, YC, RB, RB, YD, RB, SI, VE, YE, YB, YB, YD, RB, YD, VE, VE, RB, IE, YB, RB, RB, YE, YD, YD, YB, IE, YD, IE, IE, IE, IE, IE, VD, IE, US, UD, RD, US, RB, ME, VE, US, US, RB, RB, WE, UD, IE, RB, RB, VE, RB, RB, VS, RB, RB, VB, RB, RB, RB, UB, US, UD,UD , RB, US, US, WE, US, RB6, RB, RB, RB, RB, RD,WZ, US, RB, IE, IE, VE, VE, VD, RB, VE, VE17112282, WE, VE у кількості 106 купюр, а також ноутбук марки «Asus», модель «UX31E ноутбук PC», сірого кольору, в чохлі коричневого кольору; планшет марки «Samsung», моделі «AKG», темно-сірого кольору, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung», imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , S/NAKFSR906HPSNL в корпусі сірого кольору, в чохлі коричневого кольору, в якому вставлена сім-карта мобільного оператору «Лайфселл» НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S10+», в корпусі смарагдового кольору, imei1 НОМЕР_4 , imei2 НОМЕР_5 , S/NR58M20WKOVH.

Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 27.01.2023 вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002692 від 04.12.2021.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні прокурор, зокрема, обґрунтовує необхідність накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти з метою збереження речових доказів.

Проте, прокурором у клопотанні про накладення арешту не доведено, за якими саме ознаками вказані грошові кошти органом досудового розслідування віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні. Матеріали клопотання не містять відомостей про те, що вилучені у ОСОБА_8 грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом або відповідають іншим критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Разом з тим слід наголосити, що грошові кошти є специфічним майном, що вилучається. У разі надання дозволу на вилучення або у разі накладення арешту на грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, саме з метою збереження як речових доказів, ці гроші повинні бути ідентифіковані шляхом позначення серії та номеру купюри, оскільки тільки так можливо встановити належність коштів до певного злочину.

У той же час у клопотанні прокурором в обґрунтування накладення на них арешту як на речові докази зазначено лише про те, що їх походження невідоме і гроші можливо здобуті злочинним шляхом.

За наведених обставини прокурором не доведено, що вилучені у ОСОБА_8 під час обшуку грошові кошти відповідають ознакам ст. 98 КПК України, а отже клопотання в частині накладення на них арешту саме з метою забезпечення збереження як речових доказів є необґрунтованим.

Крім того, з тексту постанови слідчого від 27.01.2023 про визнання вилучених у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні вбачається формальне посилання на те, що гроші можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Конкретні визначені ст. 98 КПК України критерії належності вказаних речей до речових доказів в постанові слідчого не визначені. Також не визначені конкретні критерії, передбачені п.п.1-4 ч.2 ст. 167 КПК України.

Крім того, у клопотанні зазначено, що вилучені кошти отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються, а отже можуть підлягати спеціальній конфіскації.

Так, пунктом 2 ч.2 ст.170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 1 ст.96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до п. 1 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

При цьому, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

За приписами ч. 4 ст. 96-2 КК України гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2023 було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання одного з фігурантів кримінального провадження ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить тещі ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, які можуть мати значення для досудового розслідування та приховуватись ОСОБА_7 .

Тобто, в даній ухвалі слідчим суддею надавався дозвіл на вилучення майна, що належить саме ОСОБА_7 та має доказове значення у кримінальному провадженні, з застереженням про те, що у разі вилучення речей та документів, які за зовнішніми ознаками відповідають тим, на які надано дозвіл на вилучення слідчому, однак не містять інформації про предмет доказування у кримінальному провадженні, такі речі та документи підлягають невідкладному поверненню власнику після проведення необхідних слідчих дій.

Під час розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна адвокатом ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , зазначено, що вилучені грошові кошти належать власниці квартири, в якій проводився обшук, ОСОБА_8 . При цьому, вказані кошти їй дала донька ОСОБА_10 , яка, у свою чергу, отримала їх від продажу трьох квартир у м. Києві у 2020 році та у березні 2021 році, у той час, як відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення внесено лише у грудні 2021 року.

Прокурором під час розгляду клопотання не спростовано вказаних тверджень представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , а матеріали клопотання не містять доказів того, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_7 .

Більш того, останній не був присутній під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , а за даними, наданими представником ОСОБА_4 , за вказаною адресою проживає ОСОБА_8 .

За наведених обставин стороною обвинувачення не доведено, що вказані грошові кошти відповідають критеріям, передбаченим п. 1 ч.1 ст.96-2 КК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що позбавлення третіх осіб права розпоряджатися грошовими коштами за умови недоведеності їх причетності до вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у кримінальному провадженні №0002692 та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у право мирно володіти своїм майном.

Положеннями ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом положень ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Враховуючи викладене, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданнями цього кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, у зв`язку з чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає як необґрунтоване.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна грошових коштів, вилучених 26.01.2023 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1