Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1163/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002334 від 03 листопада 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, студент п`ятого курсу Вищого професійного училища №25, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

та його захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

встановив:

12 жовтня 2022 року, приблизно о 19 год. 50 хв., ОСОБА_3 керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в лівій смузі по вулиці Василя Порика зі сторони проспекту Правди в сторону проспекту Свободи в місті Києві.

Рухаючись у вказаному напрямку зі швидкістю 40 км/год., ОСОБА_3 на керованому ним транспортному засобі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, поблизу будинку № 18 вулиці Василя Порика, не зменшив швидкість, не надав перевагу у русі пішоходу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Під час руху водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3(б), 18.1 Правил дорожнього руху України:

-п. 1.5: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3(б): Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 18.1: Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_3 виразились в тому, що він керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в лівій смузі проїзної частини вулиці Василя Порика, не урахував дорожню обстановку при наближенні до не регульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1/5.38.2 ПДР України, не переконався, що на ньому відсутні пішоходи, для яких може бути створена небезпека, не зменшив швидкість та не зупинився для того щоб надати дорогу пішоходам, в результаті чого здійснив наїзд керованим автомобілем на пішохода ОСОБА_6 , який в цей час переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно руху водія.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №042-1543-2022 від 28.11.2022 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді: а) закрита травма хребта - компресійний уламковий перелом Л2 (другого поперекового) хребця; б) забійна рана потиличної ділянки; підшкірні гематоми лівої половини тулуба, лівого стегна та обох гомілок.

Відповідно п.п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», вказане тілесне ушкодження у п. а) даних Підсумків відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Порушення вимог п. 1.5, 2.3(б) та 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесне ушкодження середньої тяжкості, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження щодо нього з підстав п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що він з потерпілим ОСОБА_6 примирилися, претензій до нього останній не має.

Обвинувачений зазначив, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, роз`яснені йому судом, не оспорює обставини, викладені в інкримінованому йому обвинуваченні, повністю визнає свою провину.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що з обвинуваченим примирились, претензій до нього він не має, тому не заперечує проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з наведених вище підстав.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, інші матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема, ч.2 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст. 284 КПК України).

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В своїй постанові від 05.10.2021 у справі №715/2106/20 (провадження №51-3613км21) колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

Обов`язковою процесуальною умовою для встановлення такої підстави звільнення від кримінальної відповідальності, як «примирення особи, яка вчинила злочин, з потерпілим», відповідно до положень ст. 46 КК України, під час розгляду відповідного питання в суді є підтвердження факту примирення винного з потерпілим, зокрема і під час з`ясування думки потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цією підставою.

При вирішенні клопотання суд враховує те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, студент, обвинувачується у вчиненні нетяжкого необережного злочину, з потерпілим ОСОБА_6 примирився, про що останній надав розписку про відшкодування збитків та клопотання про примирення, де зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає. Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності з підстав примирення не є реабілітуючою обставиною.

Крім того, суд переконався в тому, що обвинувачений та потерпілий за вище викладених обставин дійсно примирилися.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експертів.

Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні експертизи № СЕ-19/111-22/48765-ІТ від 23.11.2022 року становлять 1887,80 грн., судово-медичної експертизи №042-1543-2022 від 28.11.2022 року в сумі 1872,00 грн., а всього 3 759 грн. 80 коп. (три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять грн. 80 коп.).

Накладений за ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.11.2022 року арешт з автомобіля марки «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - скасувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено 03 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002334 - закрити.

Речові докази :

-автомобіль марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке поміщено до спеціального пакету 0071522 - повернути власнику ОСОБА_8 .

Арешт з автомобіля марки «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - скасувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/111-22/48765-ІТ від 23.11.2022 року в сумі 1887,80 грн. та судово-медичної експертизи № 042-1543-2022 від 28.11.2022 року в сумі 1872,00 грн, а всього разом 3 759 грн. 80 коп. (три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять грн. 80 коп.).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено о 09 год. 00 хв. 07.03.2023 року.

СуддяОСОБА_1