печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0000532 від 19.10.2022 року старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000532 від 19.10.2022 року старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте прокурор подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій просив здійснювати розгляд справи без виклику власниа майна, клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим просести судовий розгляд без участі представника володільця майна та без участі слідчого/прокурора, та прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000532 від 19.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Київської міської прокуратури.
Слідчий в обґрунтування клопотання вказує наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, приблизно в середині жовтня 2022 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_5 , який є директором ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ», який повідомив, що йому необхідна допомога, у з`ясуванні можливості застосування персональних санкцій до вказаного підприємства. Вказане занепокоєння ОСОБА_6 аргументував тим, що одним із засновників ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» був громадянин російської федерації ОСОБА_7 , колишній депутат верховної Ради Автономної Республіки Крим від партії «СОЮЗ».

З метою вирішення вказаного питання, 20.10.2022 ОСОБА_4 звернувся до раніше йому невідомого ОСОБА_8 , який представився співробітником Служби безпеки України, з метою отримання консультації із питання накладення персональних санкцій на ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ». У цей час, у ОСОБА_8 з корисливих мотивів виник умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами представників ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» шляхом обману.

У ході особистої зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що відбулась 20.10.2022, приблизно о 15 год. 00 хв., у закладі громадського харчування «Жовте море» за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 8, останній, на виконання раніше сформованого злочинного умислу, запевнив, що може допомогти в уникненні накладення санкцій на підприємство, залучивши до вирішення вказаного питання тимчасово виконувача обов`язків голови Служби безпеки України ОСОБА_9 та секретаря Ради національної безпеки і оборони України ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_8 своєю поведінкою та повідомленням неправдивих відомостей, намагався створити у ОСОБА_4 уявлення про його дійсну можливість впливати на службових осіб СБ України та РНБО України, а також неможливість вирішення проблем ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» у інший, законний спосіб.

У подальшому, під час особистої зустрічі 25.10.2022, приблизно о 18 год. 00 хв., за адресою розташування закладу громадського харчування «Хлібний», у м. Києві по вул. Оболонська набережна, 3, ОСОБА_8 з метою створення уяви про свою обізнаність у проблемах ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» повідомив ОСОБА_4 , що йому усе відомо про діяльність даного Товариства, та те, він може вирішити питання щодо невключення вказаного Товариства до списку юридичних осіб, до яких будуть застосовані персональні санкції та у подальшому не будуть чинитись перешкоди у здійсненні господарської діяльності ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ», однак за вирішення вказаного питання йому необхідно буде надати 300 000 (триста тисяч) доларів США до Нового року, однак в разі необхідності прискорення вказаної процедури, вказана сума може підвищитись.

Наступного дня, 26.10.2022, близько о 10 год. 40 хв. в ході телефонної розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за допомогою месенджера «Signal», останній повідомив, що за пришвидшеною процедурою коштуватиме 500 тисяч доларів США, при цьому 250 тисяч доларів США мають бути надані вперед. При цьому, останні домовились про зустріч цього ж дня на 16 годину біля закладу громадського харчування «Опанас» в м. Києві парку ім. Т.Г. Шевченка

Того ж дня, у ході вказаної зустрічі, що відбулась о 15 год 55 хв. у парку ім. Т.Г. Шевченка, що в м. Києві, біля закладу громадського харчування «Опанас», ОСОБА_8 , продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, повторно повідомив ОСОБА_4 , що за пришвидшеною процедурою невключення ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» до списку юридичних осіб, до яких будуть застосовані персональні санкції, а також подальше не перешкоджання діяльності Товариства, коштуватиме 500 тисяч доларів США, з яких половина має бути надана наперед, а половина після. При цьому, як зазначив ОСОБА_8 , в.о. голови СБУ ОСОБА_9 та секретар РНБО України ОСОБА_10 в курсі ситуації та з ними усе погоджено, як і з Генеральною прокуратурою.

У подальшому, у ході заздалегідь обумовленої зустрічі, що відбулась 28.10.2022 о 12 год. 28 хв., на шостому поверсі «ЦУМ», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 38, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами представників ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» шляхом обману, отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 250 тисяч доларів США, що станом на 28.10.2022 згідно офіційного курсу НБУ становило 9 142 150 грн.

Після цього, ОСОБА_8 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

В подальшому, 28.10.2022 під час затримання ОСОБА_8 , об 12 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик 38, в магазині «ЦУМ», а саме:, мобільний телефон належний ОСОБА_8 марки «Apple» в чорному чохлі для нього, посвідчення співробітника Служби безпеки України № НОМЕР_1 на ОСОБА_11 із шкіряним корінцем для нього, які упаковані до сейф пакету ДБР № B1003423 та грошові кошти ззовні схожі на 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США, які упаковані до паперового конверту коричневого кольору та скріплені печаткою.

28.10.2022 вмотивованою постановою слідчого вищевказані речі визнаний речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000532 від 19.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_8 28.10.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, в разі доведення вини за яке останньому загрожує позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, виникла необхідність на накладення арешту речі вилучені в ході особистого обшуку.

Слідчий вказує, що вилучені під час затримання ОСОБА_8 від 28.10.2022 речові докази, як самостійно так і в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення, є необхіднім накласти арешт на зазначені документи та грошві кошти.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленомуцим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначені речі та кошти, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

28.10.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 190 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчим наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме з метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.
Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.
Відтак, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 98, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000532 від 19.10.2022, на речі вилучені 28.10.2022 під час затримання ОСОБА_8 , об 12 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик 38, в магазині «ЦУМ», а саме: мобільний телефон належний ОСОБА_8 марки «Apple» в чорному чохлі для нього, посвідчення співробітника Служби безпеки України № НОМЕР_1 на ОСОБА_11 із шкіряним корінцем для нього, які упаковані до сейф пакету ДБР № B1003423 та грошові кошти ззовні схожі на 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) доларів США, які упаковані до паперового конверту коричневого кольору та скріплені печаткою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1