Єдиний унікальний номер судової справи 0520/8873/2012
Номер провадження 1-в/201/4/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Батерки, Пермської області, російська федерація, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28 січня 2013 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02 квітня 2013 року вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28 січня 2013 року залишено без змін, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання заступника начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд подання відносно ОСОБА_4 за її відсутності, в якій зазначила, що подання підтримує повністю та просить його задовольнити.

Представники Маріупольської окружної прокуратури Донецької області та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду подання повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду подання від останніх не надходило.

Суд, дослідивши подання органу з питань пробації про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, приходить до висновку, що подання заступника начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбуття покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, положення статті 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Судом встановлено, що вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28 січня 2013 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02 квітня 2013 року вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28 січня 2013 року залишено без змін.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28 січня 2013 року набрав законної сили 02 квітня 2013 року.

09 квітня 2013 року вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28 січня 2013 року прийнятий до виконання Відділом № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

В ході перевірки місця мешкання засудженого ОСОБА_6 було встановлено, що останній не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , першочерговими розшуковими заходами місцезнаходження засудженого ОСОБА_6 не встановлено.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.07.2013 року засудженого ОСОБА_6 оголошено у розшук.

З дня набрання чинності вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28 січня 2013 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, минуло більше трьох років.

Відповідно до довідки про судимості від 21.11.2022 року ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у вчиненні нового злочину, у тому числі вчиненні ухилення від відбування покарання, не притягувався.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28 січня 2013 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, наявні дані про те, що за період з 28.01.2013 до 21.11.2022 року ОСОБА_6 нового злочину не вчинив, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 28 січня 2013 року увиді обмеження волі строком 3 роки, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1