Справа № 712/2763/23
Провадження № 1-кс/712/1991/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 при розгляді скарги на бездіяльність дізнавача Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000576 (справа №712/2763/23),

ВСТАНОВИВ:

В порядку автоматичного розподілу справ судді ОСОБА_1 , надійшла заява про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 при розгляді скарги на бездіяльність дізнавача Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000576.

Заява про відвід вмотивована тим, що наявні обґрунтовані підстави, які викликають сумнів в об`єктивності слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки нею 17.02.2023 розглядалася скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, щодо невнесення відомостей в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення у справі № 712/1505/23 та прийнято неправосудне рішення, щодо відмови у зобов`язанні службових осіб Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області внести відомості в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що суддя при розгляді скарги буде діяти упереджено.

В судове засідання прокурор та заявник не з`явилися.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, прокурора, вивчивши матеріали провадження щодо заявленого відводу, вважає, що заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Згідно з ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь в кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суть цієї правової норми полягає в тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями статті 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції України та законів України, на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Головна мета відводу, це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Окрім того, визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів в упередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таких обставин, які б перешкоджали брати участь у розгляді скарги слідчому судді ОСОБА_4 не встановлено, а наведені в заяві про відвід доводи є необґрунтованими та такими, які фактично свідчать про незгоду з процесуальними рішеннями прийнятими слідчим суддею ОСОБА_4 .

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 при розгляді скарги на бездіяльність дізнавача Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000576.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 при розгляді скарги на бездіяльність дізнавача Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000576 (справа №712/2763/23) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1