Справа № 456/2211/23
Провадження № 1-кс/456/361/2023
УХВАЛА

про арешт майна

26 квітня 2023 року місто Стрий Львівської області

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в межах здійснення судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 року за № 0000299, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, клопотання слідчого Слідчого відділення Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокуроркою Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 24.04.2023 року, скориставшись канцелярією, звернувся до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, котре погоджене прокуроркою Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 6490, в якому просить накласти арешт на майно смартфон марки Samsung моделі Galaxy M53 5G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , світло-зеленого відтінку, у полімерному чохлі чорного кольору, котрий належить ОСОБА_5 ..

Клопотання вмотивоване тим, що 21.04.2023 в Стрийське РУП ГУ НП у Львівській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 , у котрій просив прийняти міри до ОСОБА_6 , яка 13.04.2023 року, здійснюючи роботи по прибиранню квартири, що по АДРЕСА_1 , викрала його смартфон марки Samsung моделі Galaxy M53 5G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чим спричинила останньому матеріальних збитків на суму 16 000 грн..

В силу положень ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Натомість слідчий СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 та прокурорка Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , будучи повідомленими про місце, дату та час судового засідання згідно ст. 135 КПК України, у таке не з`явилися. Разом з тим, названі слідчий та прокурорка під час подання цього клопотання про арешт майна одночасно заявили клопотання про розгляд такого без їх участі.

Беручи до уваги положення статей 22, 26 КПК України у частині того, що сторони (учасники) кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе вказане вище клопотання названих слідчого та прокурора задовольнити, а розгляд поданого та погодженого ними клопотання про арешт майна проводити за їх відсутності

Власник майна-об`єкту арешту, - ОСОБА_5 , будучи повідомленим про місце, дату та час судового засідання згідно ст. 135 КПК України, у таке не з`явився, що не перешкоджає розгляду цього клопотання про арешт майна.

У зв`язку із неявкою слідчого та прокурорки, а також володільця майна, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання під час розгляду даного клопотання про арешт майна за допомогою програмно-апаратного комплексу «АКОРД», не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов такого висновку.

В силу положень пункту 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України визначається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В силу ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати такі аспекти як: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані чинним КПК України. Зокрема, подання клопотання про арешт майна має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено слідчим суддею, постановою слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 22.04.2023 року смартфон марки Samsung моделі Galaxy M53 5G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , світло-зеленого відтінку, у полімерному чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 та добровільно виданий ОСОБА_6 , визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 року за № 0000299, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано у відповідності до статті 170 КПК України, оскільки майно, на яке його авторпросить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.

У свою чергу, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а зазначене у ньому майно відноситься до видів, передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, значення такого арешту майна для його володільця, вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись статтями 100, 107, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Слідчого відділення Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокуроркою Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на смартфон марки Samsung моделі Galaxy M53 5G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , світло-зеленого відтінку, у полімерному чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , - з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 року за № 0000299, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Заборонити будь-кому у будь-який спосіб розпоряджатись чи використовувати вилучене та арештоване майно до прийняття рішення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 року за № 0000299, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та/або скасування арешту, накладеного на це майно, окрім слідчого чи прокурора, для забезпечення належного збереження речового доказу та виконання завдань цього кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого Слідчого відділення Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Копію ухвали слідчого судді скерувати Стрийському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Стрийську окружну прокуратуру та власнику арештованого майна ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошувався повний текст ухвали слідчого судді про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_7