Справа № 953/601/23
н/п 1-кс/953/1373/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 16.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події від 15.01.2023 на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 20, а саме: бланк посвідчення водія серії: НОМЕР_1 , видане 10.11.2022 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника - Україна, що вилучено у фактичного володільця майна у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується номером мобільного зв`язку ( НОМЕР_2 ) та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні сектору дізнання Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 16.01.2023 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом того, що 15.01.2023 року за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 20, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено документи з ознаками підробки.

Прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що 15.01.2023 близько о 09-35 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 20, був зупинений працівниками патрульної поліції, відповідно до ст. 34, 35 Закону України «Про Національну поліцію», автомобіль марки «ВАЗ», моделі: «21093», з державним номерним знаком: НОМЕР_3 , за кермом якого знаходився водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив працівникам патрульної поліції для перевірки, відповідно до вимог п. 2.1а ПДР, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника - Україна. При огляді вказаного посвідчення виявлено візуальні відмінності від аналогічних бланків, що перебувають в обігу країни виробника, які виражаються у іншому кольорі посвідчення водія та голограмами на бланку.

Також прокурор вказує, що в ході проведення огляду місця події 15.01.2023 в період часу з 10-08 год. по 10-30 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 20, було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , наступне майно: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника - Україна. Відповідно до пояснень ОСОБА_4 вказане посвідчення водія він придбав близько двох місяців тому.

Прокурор вважає, що вказане посвідчення водія вилучене в ході огляду місця події є речовим доказом по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000044 від 16.01.2023, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор вказує, що незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Також прокурор зазначає, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладення арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та має бути використаним для забезпечення цивільного позову законного власника вказаного транспортного засобу. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом.

Крім того, прокурор вказує, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертиз, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також враховуючи, що бланк посвідчення водія серії: НОМЕР_1 , видане 10.11.2022 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника - Україна, містить на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, тому, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, що було вилучено 15.01.2023.

Прокурор вказує, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2023 клопотання прокурора про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків, вказана ухвала надійшла до окружної прокуратури 15.02.2023.

Прокурор Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, електронним шляхом направив заяву, в якій клопотання підтримує та прохає розглянути клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Слідча суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна №953/601/23, 1-кс/953/644/23, встановила наступне.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Майно, на яке прокурор прохає накласти арешт, тимчасово вилучене 15.01.2023.

25.01.2023 до Київського районного суду м. Харкова поштовим зв`язком надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на майно. Клопотання про арешт майна передано органом досудового розслідування до відділення поштового зв`язку 16.01.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвалою слідчої судді Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2023 вказане клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 16.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - повернуто прокурору ОСОБА_3 для усунення недоліків, які зазначені в ухвалі протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Копія ухвали слідчої судді Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2023 про повернення клопотання надійшла до Київської окружної прокуратури м.Харкова 15.02.2023.

Зазначений факт підтверджується копією супровідного листа з відміткою про отримання №767-23 від 15.02.2023.

Клопотання про арешт тимчасового вилученого майна, після доопрацювання подано прокурором до суду 17.02.2023.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідча суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Згідно з п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).

При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:

- правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;

- наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).

Щодо правової підстави арешту майна слідчий суддя зазначає наступне.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

Як вбачається із витягу з ЄРДР, сектором дізнання Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 16.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України внесені до ЄРДР 16.01.2023 за фактом того, що 15.01.2023 за адресою: м.Харків, вул. Шевченка буд.20, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено документи з ознаками підробки.

Згідно з даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 15.01.2023, оглядом встановлено: місцем проведення огляду місця події є узбіччя автомобільної дороги, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд.20. Під час огляду встановлено чоловіка, який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду виявлено та вилучено посвідчення водія серії: НОМЕР_1 , видане 10.11.2022 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника Україна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи питання щодо обмеження права власності особи під час кримінального провадження, суду слід керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства України, які безпосередньо регулюють питання можливого обмеження права власності.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, розпоряджатися чи користуватися ним.

Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Дослідженням змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені №0000044, переліку майна, яке було вилучено, встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2022 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника Україна, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні.

Постановою дізнавача СД Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 16.01.2023 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2022 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника Україна, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000044 від 16.01.2023 та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Тому слідча суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вказане вище вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Слідча суддя вважає, що передача вищезазначеного вилученого майна на відповідальне зберігання власнику або володільцю з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України не забезпечить їх належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання.

Як вище зазначалося, положення кримінального процесуального закону зобов`язує слідчого суддю встановити наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, лише під час розгляду клопотання про арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з цим, в межах розгляду даного клопотання встановлено, що підозра у даному кримінальному проваджені будь-якій особі не повідомлена, підставою арешту майна прокурор зазначає саме збереження речових доказів. Метою - запобігання можливості майна приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

З огляду на зазначене, вилучене майно під час огляду місця події, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

В межах розгляду даного клопотання, слідчою суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час огляду.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).

Крім того, слідча суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись 98, 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 16.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 15.01.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2022 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника Україна, шляхом забороникористування, розпорядження та відчуження - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку .

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Визначити місце зберігання арештованого майна - матеріали кримінального провадження за №0000044 від 16.01.2023.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити зберігання речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1