ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, не працюючої, з середньотехнічною освітою, розлученої, на утриманні нікого не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ч. 2 ст. 127 КК України, у кримінальному провадженні №0000235 від 31.01.2023 року, -

встановила:

До слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ч.2 ст.127 КК України, в рамках кримінального провадження №0000235 від 31.01.2023 року.

У клопотанні слідчий зазначає, що відповідно до розпорядження голови Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 04.03.2020 № 95 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено опікуном малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та розпорядженням від 29.10.2020, призначено опікуном малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказаним дітям встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

Також, ОСОБА_7 , на підставі договору оренди сирітного будинку від 13.02.2020, орендує приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , у якому з 2020 року проживає 19 неповнолітніх дітей, серед яких малолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходяться під опікою ОСОБА_7 ..

За попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , з весни 2020 року виконує обов`язки вихователя по місцю проживання дітей за указаною адресою.

Як встановлено слідством, за час проживання малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , між останніми та ОСОБА_5 виникали непорозуміння, оскільки вона, ОСОБА_5 , вимагала від дітей дотримуватися встановлених нею неприйнятних правил проживання та виховання у даній сім`ї.

Так, з жовтня 2020 року у ОСОБА_5 неодноразово виникав умисел, спрямований на заподіяння сильного фізичного болю та моральних страждань малолітнім дітям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою примусити їх виконувати надані нею, ОСОБА_5 , вказівки, невиконання яких призводило до спричинення останнім фізичного болю та моральних страждань.

30.01.2023 у вечірній період доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на катування малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме заподіяння сильного фізичного болю та морального страждання, перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи ввірені їй обов`язки вихователя, на грунті раптово виниклого конфлікту з вказаними малолітніми дітьми у зв`язку з порушенням ними визначених нею, ОСОБА_5 , неприйнятних правил поведінки, наказала малолітній ОСОБА_8 зайти до приміщення пральної кімнати. У подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків, діючи умисно, з метою катування малолітньої ОСОБА_8 , нанесла останній не менше 25 ударів долонею руки в різні частини тіла, завдавши їй тілесних ушкоджень та фізичного болю.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у катуванні, тобто у вчиненні умисного діяння, спрямованого на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненому з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, а також з метою покарання її за вчинені нею дії, та залякування її та інших осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч. 1 ст. 127 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, повторно, всупереч волі малолітньої ОСОБА_9 , з метою залякування її та інших дітей, заподіяння останній фізичного болю та морального страждання, а також з метою примусити її дотримуватись встановлених нею неприйнятних правил поведінки, наказала останній зайти до приміщення пральної кімнати указаної вище будівлі. Перебуваючи разом з ОСОБА_9 в приміщенні пральної кімнати, ОСОБА_5 , наказала останній зняти штани. У подальшому, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тримаючи в руках фрагмент гілки, який за її, ОСОБА_5 , вказівкою принесла неповнолітня ОСОБА_10 , нанесла не менше 4 ударів по нижній частині тіла малолітньої ОСОБА_9 , спричинивши останній фізичний біль, моральні страждання та тілесні ушкодження.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяла малолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сильний фізичний біль та моральні страждання, вчинені повторно, з метою примусити останніх вчиняти дії, що суперечать їх волі, а також з метою залякати інших дітей дотримуватися встановлених нею, ОСОБА_5 , неприйнятних правил проживання в даному будинку.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у катуванні, тобто у вчиненні умисного діяння, спрямованого на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненому з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, а також з метою покарання її за вчинені нею дії, та залякування її та інших осіб, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч. 2 ст. 127 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ч.2 ст.127 КК України, вручено ОСОБА_5 01 лютого 2023 року.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

У судовому засіданні сторона захисту адвокат ОСОБА_6 просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, а саме з 21:00 год. до 07:00 год. ранку.

Підозрювана ОСОБА_5 просила застосувати до неї домашній арешт.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.

01.02.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ч. 2 ст. 127 КК України, а саме: у катуванні, тобто у вчиненні умисного діяння, спрямованого на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненого з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, а також з метою покарання її за вчинені нею дії, та залякування її та інших осіб.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Слідчий суддя, суд згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються доказами: протоколом допиту потерпілих ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 31.01.2023 р., протоколами допиту малолітніх (неповнолітніх) свідків, які допитані в присутності психолога та завідувача сектору освіти від 31.01.2023 р., а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , протоколом проведення слідчого експерименту від 01.02.2023 р., протоколом допиту підозрюваної від 31.01.2023-01.02.2023 р., медичними довідками від 01.02.2023 року обстеження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 ; іншими матеріалами та речовими доказами у своїй сукупності.

Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого їй стороною обвинувачення.

Представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

У клопотанні зазначено, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні; зокрема, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений відносно малолітніх (неповнолітніх) дітей, а тому підозрювана, усвідомлюючи покарання, а саме від пяти до десяти років позбавлення волі, що загрожує їй в разі визнання судом винуватою, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, слідча зазначає що підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки проживає в одному населеному пункті з ними, добре з ними знайома, а тому є підстави вважати, що остання, перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що в подальшому може негативно відобразитися на об`єктивності надання ними показань в ході судового розгляду.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, враховує як положення КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки у передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, втім ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний у світлі обставин справи і, зокрема, біографії і характеристики особи, про яку йдеться.

Слід зазначити, що стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не спростовуються наданими стороною захисту характеризуючими матеріали, які зводяться тільки до характеристики особи обвинуваченої, її умов життя, кола оточення. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчиненого злочину, дані, які характеризують підозрювану, її вік, стан здоров`я та враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, і, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись статтею 29 Конституції України, статями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя -

ухвалила:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, не працюючої, з середньотехнічною освітою, розлученої, на утриманні нікого не маючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 01 квітня 2023 р. включно, без визначення розміру застави.

Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 07.02.2023 р. о 10:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1