Справа № 357/5375/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2022 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 22 листопада 2022 р., укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0002086 від 25.05.2020 р., № 0002082 від 25.05.2020 р., відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 19.06.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 03.02.2016 року на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію» звільнений. Не відбуту частину покарання скорочено на половину;

2) 29.11.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

3) 26.11.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 6 років 1 місяця 5 днів позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015, зараховано до покарання строк перебування ОСОБА_4 в місцях попереднього ув`язнення у зв`язку з розглядом даної справи з 09.11.2016 по 25.11.2019, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільненого 26.11.2019 із зали суду у зв`язку з відбуттям покарання;

4) 10.08.2020 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.3 КК України

У С Т А Н О В И В:

В судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 22 листопада 2022 р. між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , згідно якої:

25.05.2020 року близько 13 години ОСОБА_4 перебуваючи поруч з під`їздом №2 будинку 46 по вулиці Леваневського в м. Біла Церква Київської області помітив припаркований мопед марки «MUSTANG» модель «MT50QT-8», чорного кольору, номер рами « НОМЕР_1 », об`ємом двигуна 49 куб. см., номерний знак НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , та яким вирішив незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 підійшов до даного мопеда та пересвідчившись у тому, що даний транспортний засіб не обладнаний протиугінними приладами, та що кермо даного транспортного засобу не заблоковане, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, відкотивши вказаний мопед у бік лісосмуги та в подальшому розпорядився вказаним мопедом на власний розсуд, заподіявши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 9060 грн.

Таким чином. ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності судимості за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно обвинувачується у вчиненні нових умисних кримінальних правопорушень проти власності за наступних обставин:

25.05.2020 близько 02:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 42 поблизу 5-го під`їзду помітив припаркований автомобіль марки «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_7 . В подальшому, через вікно побачивши в салоні автомобіля набір інструментів та інші речі у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки цих речей.

Реалізуючи свій намір, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи намір на вчинення крадіжки, таємно від оточуючих ОСОБА_4 викруткою роздушив скло правих, задніх дверей вказаного автомобіля, з метою проникнення у сховище, а саме салон автомобіля. Проникнувши до салону автомобіля, ОСОБА_4 повторно здійснив крадіжку наступного майна: набору інструментів, вартістю 1600 грн.; домкрату вартістю 600 грн.; тросу буксирувального вартістю 300 грн.; насосу електричного вартістю 400 грн.; набору інструментів вартістю 2000 грн., ключів з брелком сигналізації, вартістю 500 грн., на загальну суму 5400 грн.

Після вчинення злочину, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5400 грн.

Крім того, 24.05.2020 близько 01:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 24 поблизу 5-го під`їзду помітив припаркований автомобіль марки «Reno Kengoо» н.з. НОМЕР_4 , належний ОСОБА_8 . В подальшому, через вікно побачивши в салоні автомобіля мотокосу та мішок з кавою, у ОСОБА_4 виник умисел на умисел на вчинення крадіжки цих речей.

Реалізуючи свій намір, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи намір на вчинення крадіжки, таємно від оточуючих, викруткою розбив скло правих, задніх дверей вказаного автомобіля, з метою проникнення у сховище, а саме салон автомобіля.

Проникнувши до салону автомобіля ОСОБА_4 , повторно здійснив крадіжку наступного майна: мотокоси марки Stihl FS /C/R/RC вартістю 5047 грн. 34 коп. та 18 кілограм зернової кави марки «GRANBAR» espresso Life 1000 g вартістю 1 кг 261 грн. 67 коп., загальною вартістю 4710 грн. 6 коп. , на загальну суму 9757 грн. 4 коп.

Після вчинення злочину, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 9757 грн. 4 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ст. 289 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 3 роки один місяць. Вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 10.08.2020 р. виконувати самостійно.

ОСОБА_4 у судовому засіданні беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України. Просив затвердити угоду. Цивільний позов ОСОБА_8 визнав.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 :

за ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище;

за ст. 289 ч.2 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України віднесені до умисних тяжких злочинів.

Кеба раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі. Він також засуджений: 10.08.2020 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо.

У лікаря психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом визнаються: визнання винуватості, має на утриманні батька, який має інвалідність, прикутий до інвалідного візка і не може пересуватися без сторонньої допомоги; часткове добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом визнається: рецидив злочинів.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (кожним) надано прокурору згоду на укладення прокурором з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, які надані прокурором у судовому засіданні суду та судом приєднані до судової справи.

Судом в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50, 65-67,69,70 КК України та зазначеному у санкціях ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України.

Суд, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 : визнання винуватості; має на утриманні батька, який має інвалідність, прикутий до інвалідного візка і не може пересуватися без сторонньої допомоги; часткове добровільне відшкодування завданих збитків, особу винного, який характеризується посередньо, його відношення до вчиненого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, вважає можливий призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 289 ч.2 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 289 ч.2 КК України, тобто застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України.

Суд зазначає, що викладене в угоді в частині фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень і правової кваліфікації дій ОСОБА_4 є аналогічним зазначеному в обвинувальних актах стосовно ОСОБА_4 .

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення із обвинуваченого завданої майнової шкоди в розмірі 4710 грн. 6 коп., суд на підставі ст.ст. 22,1166 ЦПК України, керуючись ст.ст.127-129 КПК України та враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 позову, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_7 про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 5100 грн. то зважаючи на заяву потерпілого від 21.11.2022 р. про відсутність претензій до ОСОБА_4 , вважає необхідним залишити вказаний позов без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази, передані на зберігання потерпілим за їх розписками, слід вважати повернутими власникам; ДВД-Р диски з відеозаписами, які приєднані до кримінального провадження, слід зберігати при кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 25 травня 2020 р. затриманий, стосовно нього застосований запобіжний захід у вид тримання під вартою 27 травня 2020 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 листопада 2022 р., укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0002086 від 25.05.2020 р., № 0002082 від 25.05.2020 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України і призначити йому покарання за:

ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

ст. 289 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки один місяць без конфіскації майна.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня вступу вироку в законну силу.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк досудового та під час судового розгляду кримінального провадження, тримання його під вартою з 25 травня 2020 р. до дня вступу вироку в законну силу із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Цей вирок та вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 10.08.2020 р. стосовно ОСОБА_4 кожний виконується самостійно.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 4710 грн. 6 коп.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 5100 грн., залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_7 право звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази, передані на зберігання потерпілим за їх розписками - вважати повернутими власникам; ДВД-Р диски з відеозаписами, які приєднані до кримінального провадження - зберігати при кримінальному провадженні.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручепння їй копії судового рішення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області