УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року

м. Харків

справа № 638/6088/22

провадження № 1-кс/638/490/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 ,

про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата НОМЕР_1 у ЗСУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001566 від 04 жовтня 2022 року, за частиною першою статті 263 КК України,

у с т а н о в и в:

13 березня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001566 від 04.10.2022 року за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, тобто незаконному зберіганні, збуті вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У відповідності до статті 178 Цивільного кодексу України, п. п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 № 576, додатку №1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 (далі Постанова), «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Так, точного місця, дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел та корисливий мотив направлений на незаконний збут вогнепальної зброї, бойових припасів, та вибухових речовин у зв`язку із чим він розмістив в інтернет мережі на сайті «Reibert» оголошення під логіном користувача « ОСОБА_9 » та продав металевий кастет ОСОБА_10 . Після чого, 27 вересня 2022 року ОСОБА_5 зв`язався через сайт «Reibert» із ОСОБА_10 та написав про можливість придбання у нього бойового автомату Калашникова АК-74 у технічно справному стані, та комплект набоїв, за що просив суму еквівалентну 2000 доларів США.

У зв`язку із чим ОСОБА_5 24 жовтня 2022 року з метою реалізації злочинного умислу направленого на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, діючи умисно та маючи корисливий мотив зустрівся із ОСОБА_10 поблизу з перехрестям вулиць 23 Серпня та Отакара Яроша в м. Харкові, де отримавши 84 000 гривень від ОСОБА_10 , незаконно збув автомат АК-74 калібру 5,45х39 АК із заводським номером НОМЕР_2 який, згідно висновку судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-22/14219-БЛ від 03 листопада 2022 року є бойовою нарізною вогнепальною зброєю придатною до стрільби, виготовлений промисловим способом; 90 патронів, які згідно висновку судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-22/14219-БЛ від 03 листопада 2022 року є боєприпасами бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника, виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби; багнет-ніж - який згідно висновку судово-криміналістичної експертизи холодної зброї №СЕ-19/121-22/14218-ХЗ від 02 листопада 2022 року є військовим багнет-ножем моделі «6Х4» до автоматів АКМ і АК-74 та відноситься до бойової клинкової холодної зброї колючо-ріжучої дії, виготовлений промисловим способом.

Окрім цього, ОСОБА_5 , 14 січня 2023 року з метою реалізації злочинного умислу направленого на незаконний збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв діючи умисно та маючи корисливий мотив зустрівся із ОСОБА_10 , поблизу магазину «Салтівський» за адресою: м. Харків, вул. Балакірєва 8, де, отримавши 160 000 гривень від ОСОБА_10 , незаконно збув набої в кількості 1080 шт., 5 корпусів гранат РГН з маркуванням 254-47-89, 5 підривачів типу УДЗ з маркуванням УЗД «Ы Ц-5-89», дві протитанкові міни ТМ-72 без підривача у зв`язку із чим ОСОБА_5 , в цей же день за адресою: АДРЕСА_2 о 12:05 годині був затриманий в порядку статті 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України, тобто незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

14 січня 2023 року о 12 год. 05 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України.

15 січня 2023 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

16 січня 2023 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 21 год. 30 хв. 16 березня 2023 року, з правом внесення застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 073 000 грн.

09 березня 2023 року постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 14 квітня 2023 року (включно).

Причетність ОСОБА_5 , до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- допитами свідка ОСОБА_11 від 10.10.2022, 24.10.2022;

- допитом свідка ОСОБА_12 від 24.10.2022;

- протоколом огляду предметів від 25.10.2022;

- висновками експерта № СЕ-19/121-22/14219-БЛ від 03.11.2022, № СЕ-19/121-23/1382-ДД від 26.01.2023;

- протоколами огляду грошових коштів від 24.10.2022, 14.01.2023;

- протоколами огляду покупця від 24.10. 2022, 14.01.2023;

- протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 25.10.2022;

- протоколом добровільної видачі від 24.10.2022;

- протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій -аудіо відео контроль особи від 03.11.2022;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.11.2022;

- протоколами обшуку та вилученими під час них речовими доказами від 14.01.2023;

- протоколом затримання особи в порядку статті 208 КПК України від 14.01.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітнього сина, проходить військову службу на посаді, стрільця 113 ОБрТрО військової частини НОМЕР_3 , однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочинів, які йому інкримінуються, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_5 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, здійснювати вплив на свідків, експертів по вказаному кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263 КК України, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років, що вказує на підвищену суспільну небезпеку як самого діяння так і особи обвинуваченого.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищезазначеним ризикам.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий вважає, що потреба у продовженні строку застосування запобіжного заходу обумовлена існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України:

1. п. 1 частини першої статті 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 , є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, може змінити місце дислокації в іншу область, враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить передумови для його переховування від органу досудового розслідування та суду;

2. п. 3 частини першої статті 177 КПК України - незаконно впливати, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців, маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї, може здійснити вплив на свідків, понятих;

3. п. 4 частини першої статті 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може незаконно впливати, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження;

4. п. 5 частини першої статті 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення тяжкого злочину.

Крім того, вказує на те, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_5 , незважаючи на наявність у нього постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину. Разом із тим, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини, за яких він був скоєний, вказують на існування цілком реальних ризиків. Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

При цьому застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що зазначені ризики зберігаються в повністю на момент подання даного клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

При цьому наявні обставини, передбачені частиною третьою статті 199 КПК України, необхідні для продовження строку тримання під вартою, а саме:

1. зазначені раніше ризики не зменшилися. Наведене зумовлено тим, що досудове розслідування перебуває на активному етапі, підозрюваний ОСОБА_5 , все ще має статус військовослужбовця, в зв`язку з чим зберігаються усі зазначені раніше ризики впливу на учасників кримінального провадження, пошкодження речових доказів, вчинення інших кримінальних правопорушень тощо.

2. обставини, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою полягають в тому, що протягом останніх 60 днів об`єктивно неможливим було провести весь комплекс процесуальних дій, в першу чергу слідчих (розшукових) дій, необхідних для належного закінчення досудового розслідування.

Це, зокрема, зумовлено надмірним навантаженням на експертні установи, слідчого та процесуального керівника, значним розміром матеріалів кримінального провадження, умовами здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану та зумовлених цим обмежень в нормальному функціонуванні органів державної влади, підприємств, установ та організацій. Водночас, проведення вищевказаних слідчих дій сповільнюється та унеможливлюється через здійснення обстрілів Харківської області.

Слідчий звертає увагу на необхідність проведення процесуальні дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу.

У кримінальному провадженні проведено слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії спрямовані на отримання та перевірку зібраних доказів, разом з тим на даний час необхідно:

- отримати розсекречені протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- отримати висновки експертів по призначеним вибухо-технічним та балістичним експертизам;

- повідомити про нову підозру;

- провести інші слідчі розшукові дії, в яких виникне необхідність;

- виконати вимоги, передбачені статтею283 КПК України.

Таким чином, з метою запобігання вищевказаним ризикам, для належного завершення досудового розслідування із дотриманням засад та виконанням завдань кримінального провадження, слідчий вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах досудового розслідування кримінального провадження із залишенням раніше визначеної суми застави та обов`язків.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, з наведених у ньому підстав, та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що зазначені у клопотанні ризики є недоведеними та не підтвердженими належними та достатніми доказами, а є лише припущеннями слідчого та прокурора. За період досудового розслідування органом досудового розслідування не було проведено процесуальних дій. Підозрюваний не має наміру переховуватись від суду, має місце державної реєстрації та фактичного проживання, соціальні зв`язки, тому просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який, на його думку, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника. Зазначив, що має намір проходити військову службу, а також має місце державної реєстрації та постійного проживання, соціальні зв`язки, родину, у зв`язку із чим є підстави для обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Також просив зменшити суму визначеної судом застави.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено та підтверджується доданими до клопотання доказами, що у провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001566 від 04 жовтня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263 КК України, тобто незаконному зберіганні, збуті вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі статтями 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до вимог статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною третьою, п`ятою статті 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

14 січня 2023 року о 12 год. 05 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України.

15 січня 2023 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, тобто незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується: підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: допитами свідка ОСОБА_11 від 10.10.2022, 24.10.2022; допитом свідка ОСОБА_12 від 24.10.2022; протоколом огляду предметів від 25.10.2022; висновками експерта № СЕ-19/121-22/14219-БЛ від 03.11.2022, № СЕ-19/121-23/1382-ДД від 26.01.2023; протоколами огляду грошових коштів від 24.10.2022, 14.01.2023; протоколами огляду покупця від 24.10. 2022, 14.01.2023; протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 25.10.2022; протоколом добровільної видачі від 24.10.2022; протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій -аудіо відео контроль особи від 03.11.2022; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.11.2022; протоколами обшуку та вилученими під час них речовими доказами від 14.01.2023; протоколом затримання особи в порядку статті 208 КПК України від 14.01.2023; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

16 січня 2023 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 073 000 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 січня 2023 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» залишено без змін.

У своїй ухвалі колегія суддів дійшла висновку, що застосування до ОСОБА_5 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України. Ухвала судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачала.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що вказує на підвищену суспільну небезпеку як самого діяння так і особи обвинуваченого.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, наявність яких була встановлена при обранні запобіжного заходу, передбачені п. п. 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас прокурором та слідчим також доведено, що вищезазначені ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, які існували при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати під час судового розгляду, наразі не зменшилися, водночас, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання вищезазначеним ризикам, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.

Метою продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 , має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, понятих, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінального правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 , зважаючи на те, що ризики здійснення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які були підставою та були враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та на які посилається слідчий в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують на цей час існувати, з метою запобігання вказаним ризикам, суд доходить висновку про наявність визначених законом підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, суд виходить з того, що досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк, що зумовлено необхідністю здійснення у кримінальному провадженні слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, зокрема, отримати розсекречені протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій; отримати висновки експертів по призначеним вибухо - технічним та балістичним експертизам; повідомити про нову підозру; провести інші слідчі розшукові дії, в яких виникне необхідність; виконати вимоги, передбачені статтею 283 КПК України.

09 березня 2023 року постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 14 квітня 2023 року (включно).

Згідно вимог статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зменшення встановлених ризиків, що пов`язано з плином судового розгляду.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, суд приймає до уваги, що діючий на території України воєнний стан свідчить про існування додаткових ризиків та неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Отже, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та запобігати спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а відтак жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За приписами частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Вирішуючи питання про визначення ОСОБА_5 розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, судом враховані підстави, передбачені статтями 177, 178, 182 КПК України.

Виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому визначений судом розмір застави в повній мірі узгоджується з вимогами частини четвертої п`ятої статті 182 КПК України.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність залишення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою у раніше визначеному розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073000 гривень 00 копійок, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставини кримінального правопорушення, що буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Зі змісту частини четвертої - п`ятої статті 202 КПК України слідує, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти негайно, але не більше протягом одного робочого дня після внесення застави, визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при відсутності іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою; після отримання та перевірки документа, підтверджуючого факт внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення повинна повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних вище ризиків, що могло би бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, з урахуванням встановлених при розгляді клопотання обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно підозрюваного, а також зменшення ОСОБА_5 розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

До посилань ОСОБА_5 про бажання нести військову службу суд ставиться критично з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, відомості про особу підозрюваного, суспільну небезпеку та характер протиправних дій ОСОБА_5 та, водночас, враховуючи наявність певних суперечностей у його доводах, оскільки останній щодо неможливості обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що було предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, посилався на наявність у нього захворювань та проблем зі здоров`ям.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та необхідність продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного стосовно ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року, тобто до 14 квітня 2023 року включно,з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 січня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 - 178, 183, 194, 197, 199, 331, 369 - 372, 376, 392-395, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та зменшення суми застави - відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартоюстосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін - у виді тримання під вартою, продовживши строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року, тобто до 14 квітня 2023 року включно.

Продовжити дію застави у розмірі 1 073 000 гривень 00 копійок.

Обвинувачений та заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом всього строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі частини п`ятої статті 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Строк дії ухвали до 14 квітня 2023 року.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14 березня 2023 року о 16 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1