Справа № 215/423/22
УХВАЛА

06 грудня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000013 від 07 січня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 , 1977 р.н., в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у вищевказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки необхідно завершити судовий розгляд справи, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку злочину, його корисливий характер, суворо міру покарання, наявність судимостей за корисливі злочини, відсутність міцних соціальних зв`язків , місця роботи, постійного місця проживання в Україні, громадянство іншої держави, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину та ухилення від суду.

Обвинувачений і захисник в судовому засіданні заперечували щодо клопотання прокурора, вказували на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та фактичне незаконне продовження запобіжного заходу на цей час.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до таких висновків.

Згідно до вимог ст.ст.331,615 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану - обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а також у справі «Летелье проти Франції» від 26 червня 1991 р., згідно якої особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу.

Так, як і раніше ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні корисливого тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, не має міцних соціальних звязків і постійного місця проживання на території України, є громадянином Грузії, тому з метою уникнення від можливого суворого покарання він може переховуватися від суду.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, раніше судимий за корисливі злочини, не працевлаштований, постійного джерела доходу на території України не має, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою відшукання коштів для прожиття.

Таким чином, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними. Відтак суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту свідка, обвинуваченого, дослідження письмових доказів, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно до положень ст.331 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 03 лютого 2023 року включно, з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 14.01.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

Суддя: