Справа № 581/623/22
Провадження № 1-кп/581/5/23
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2023 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі ОСОБА_4 клопотання начальника Липоводолинського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000240 від 21 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України,

встановив:

Сутність поданого клопотання прокурора та позиція учасників справи щодо нього

У грудні 2022 року до місцевого суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 000240 від 21 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Подане клопотання прокурор мотивував посиланнями на те, що у провадженні СВ Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області перебуває вищенаведене кримінальне провадження за фактом пожежі в будинку, належному ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , якою завдано майнову шкоду у великому розмірі. Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.270 КК України, внесено до ЄРДР 21 листопада 2017 року за № 000240. Проте за результатами проведених слідчих дій по розслідуванню зазначеного кримінального провадження осіб, причетних до вчинення цього нетяжкого злочину, не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні сплив 21 листопада 2022 року, а тому прокурор просив суд дане кримінальне провадження закрити на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав у судовому засіданні в повному обсязі з вищевказаних підстав та додатково суду повідомив про те, що постійно змінювані версії потерпілого щодо причин виникнення пожежі в його будинку перевірені в повному обсязі та всіма можливими процесуальними засобами, а причетність певних осіб чи особи до вчинення зазначеного злочину у ході досудового розслідування й визначених законом строків давності установити не вдалося. Уточнював те, що сукупність досліджених доказів у двох томах кримінальної справи, включаючи допити пожежників-рятувальників, огляди місця події, локалізація наслідків горіння, формують однозначний висновок про те, що причиною пожежі у будинку потерпілого було займання електропроводки поряд із лічильником всередині самого будинку, в одній із його кімнат; залишки паливно-мастильних матеріалів були виявлені через два роки після самої пожежі, проте при первинному огляді місця події їх залишків виявлено не було.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи за фактичним місцем його проживання, до суду не з`явився, заперечень чи письмових пояснень суду не надав.

Норми процесуального права, які підлягають застосуванню під час розгляду даної справи

Частиною 4 статті 9 КПК Українипередбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч.1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки - у разі вчинення кримінального проступку.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 до Конвенції`Верховна рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписану від імені України 9 листопада 1995 року (далі -Конвенція).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Установлені судом фактичні обставини даної справи та висновки суду по суті поданого клопотання прокурором

Судом установлено те, що з 21 листопада 2017 року Липоводолинським СВ та в подальшому СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 000240 за ч.1 ст.270 КК України за фактом пожежі в будинку, належному ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , якою завдано майнову шкоду потерпілому у великому розмірі.

Під час досудового розслідування даної кримінальної справи, з метою збору доказів, встановлення осіб, які вчинили вищевказане кримінальне правопорушення, проведено ряд слідчих дій, зокрема: проведено три огляди місця події, проведено чотири допити потерпілого, отримано п`ять висновків різних видів експертиз і письмове роз`яснення експерта щодо складеного ним одного з висновків, опитано та допитано в якості свідків більше 30 осіб, мешканців с-ща ОСОБА_4 (матеріали тому № 1,2 вищезазначеного кримінального провадження).

За наслідками проведених слідчих дій встановити осіб, причетних до злочину не виявилося можливим, жодну особу слідчими не повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 270 КК України, станом на 21 листопада 2017 року класифікувалося в якості злочину невеликої тяжкості, а станом на 13 січня 2023 року класифікується як нетяжкий злочин.

Із досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається те, що з часу вчинення нетяжкого злочину, а саме з листопада 2017 року, минуло більше п`яти років. Однак, із досліджених судом матеріалів двох томів кримінальної справи, зібраних на стадії досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчим та оперативним працівникам за їх дорученнями не вдалося встановити особу чи осіб, які вчинили вищевказане протиправне діяння. При цьому, спираючись на досліджені матеріали справи, слід зауважити, що з липня 2022 року і до часу звернення прокурора із зазначеним клопотанням до суду жодних слідчих дій не проводилося, включаючи, наявну процесуальну необхідність проведення одночасних допитів потерпілого із певними свідками, які, на його думку, причетні до вчинення злочину проти його нерухомого майна, ґрунтовної перевірки іншими доказами показань певних свідків, на які посилався потерпілий, на предмет їх достовірності та правдивості, уточнення показань певних свідків, які бачили явища схожі на мерехтіння світла всередині будинку напередодні пожежі в будинку, в експертному порядку усунути суперечності між отриманими висновками первинних та додаткових експертиз й результатами первинних та повторних оглядів місць події (будинку потерпілого, де відбулася пожежа), перевірити сукупністю додатково зібраних доказів усі версії потерпілого, виконати всі доручення в порядку контролю, сформульованих керівництвом СВ ГУНП в Сумській області. У разі проведення слідчими сукупності додаткових слідчих дій для усунення наведених вище недоліків досудового розслідування подальший аналіз зібраних доказів з певною ймовірністю міг би вказати на наявність чи відсутність суб`єкта вчиненого злочину та інших елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України, що необхідно додатково перевірити збором відповідних доказів. Проте, незважаючи на вищезазначені обставини, прокурор направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29 січня 2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03 жовтня 2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Із огляду на вищенаведену інформацію щодо руху кримінальної справи та проведення в ній сукупності слідчих дій, суд уважає досудове розслідування кримінального провадження № 000240 від 21 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.270 КК України, таким, що не може відповідати критерію ефективності.

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та вже після їх спливу слідчими не проводилося досудове розслідування належним чином та не здійснювалися слідчі дії на виконання обов`язку, встановленого ст.92 КПК України, включаючи достовірного встановлення особи (осіб), які вчинили розслідуваний злочин, а прокурор, не прийнявши до уваги вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження. Наближений за своїм змістом правовий висновок сформулював Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 23 лютого 2021 року по справі № 397/42/20.

Також суд уважає, що застосування прокурором норми, яка введенна в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості завершити досудове розслідування кримінального провадження № 000240 від 21 листопада 2017 року шляхом закриття справи судом на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить вимогам ст.9 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

Із урахуванням наведеного, суд увважає, що клопотання не підлягає задоволенню, так як слідчими та прокурором не вжито усіх дієвих процесуальних заходів по встановленню особи (осіб), яка вчинила вищезазначене кримінальне правопорушення, а матеріали кримінального провадження необхідно повернути начальнику Липоводолинського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 для подальшого процесуального керівництва досудовим розслідуванням цієї справи.

Керуючись ст. 284,369,372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Липоводолинського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000240 від 21 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 270 КК України.

Матеріали кримінального провадження за № 000240 від 21 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України, повернути начальнику Липоводолинського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 для подальшого процесуального керівництва досудовим розслідуванням цієї справи.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом семи днів із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1