СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/342/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002310 від 17.09.2021 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.08.2015 року Святошинським районний судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296, ч.1 ст.122, ч.2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 17.09.2021, приблизно о 17 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи на вулиці біля будинку №16 по вул. Семашка в м. Києві, та усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, з хуліганських мотивів почав голосно виражатися нецензурною лайкою до раніше незнайомого ОСОБА_10 , що проходив поруч, який на його крики жодним чином не реагував, та слідував за місцем свого проживання. ОСОБА_5 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, з цією метою ззаду підбіг до ОСОБА_10 , та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, своєю рукою наніс один удар в потиличну область голови ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_10 від отриманого удару втратив рівновагу та впав на асфальтобетонне покриття. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 наніс декілька ударів руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_10 , який знаходився в положенні лежачі, та жодним чином не чинив опору ОСОБА_5 .

Крім цього, ОСОБА_5 , 17.09.2021, приблизно о 17 годині, перебуваючи на вулиці біля будинку №16 по вул. Семашка в м. Києві, з хуліганських мотивів, що супроводжується особливою зухвалістю, своєю рукою наніс один удар в потиличну область голови ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_10 від отриманого удару втратив рівновагу та падаючи на асфальтобетонне покриття, виставив свою ліву руку, на яку впав, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого передпліччя у вигляді перелому дистального епіметафізу променевої кістки та шиловидного відростка ліктьової кістки, що згідно висновку судової-медичної експертизи №042/1-553-2021 від 29.09.2021 відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження як така, що обумовила тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Крім цього, ОСОБА_5 , будучи судимим 13.08.2015 року Святошинським районний судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не встав та повторно вчинив новий злочин.

Знаходячись на вулиці біля будинку № 16 по вул. Семашка в м. Києві, 17.09.2021, приблизно о 17 годині, після нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , у ОСОБА_11 , виник злочинний умисел на відкрите, повторне викрадення мобільного телефону «Сяомі Редмі 4Х», вартістю 1200 гривень, що належить ОСОБА_10 .

Так, 17.09.2021, приблизно о 17 годині, біля будинку № 16 по вул. Семашка в м. Києві, ОСОБА_10 , перебуваючи на асфальтобетонному покриті, в положенні лежачі від отриманого удару ОСОБА_5 , дістав зі своєї кишені мобільний телефон «Сяомі Редмі 4Х», для виклику працівників поліції. В цей час ОСОБА_5 , побачив в руках ОСОБА_10 мобільний телефон «Сяомі Редмі 4Х», та у нього виник злочинний умисел на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабежу), з цією метою ОСОБА_5 , вихопив з рук ОСОБА_10 , мобільний телефон «Сяомі Редмі 4Х», вартістю 1200 гривень, та з викраденим телефоном втік з місця події.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав повністю, надав покази за змістом яких 17.09.2021, приблизно о 17 годині, він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 прогулювались по вулиці Семашка в м. Києві біля будинку № 16, неподалік свого місця проживання. Назустріч їм йшов раніше незнайомий чоловік, яким виявився ОСОБА_10 , на якого він не звернув уваги, так як в цей час намагався увімкнути свій телефон, який був розряджений. Коли ОСОБА_10 пройшов біля його співмешканки ОСОБА_12 , остання повідомила, що він її зачепив за сідниці. Після цього він підійшов до ОСОБА_10 з метою розібратися з даною обставиною, та в наступному схопив його руками за куртку, на що ОСОБА_10 у відповідь схопив його. Між ними виникла штовханини, внаслідок якої вони впали на траву, після чого ОСОБА_10 піднявся, дістав свій телефон та повідомив, що зателефонує в поліцію, на що він вибив з рук останнього телефон, який впав на траву, та після цього побіг від ОСОБА_10 в напрямку місця свого проживання, так як не хотів спілкуватися з поліцією через те, що раніше притягувався до відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі. ОСОБА_10 побіг за ним разом з невідомим йому хлопцем, який з`явився пізніше. Коли він прибіг до будинку № 12 по вул. Семашко , то зупинився, в цей час його наздогнав ОСОБА_10 . Після цього прибули працівники поліції, які його затримали та намагалися дати йому в руки мобільний телефон ОСОБА_10 , який він вибив з рук останнього, щоб в наступному його вилучити, але він його не взяв, тоді працівники поліції його поклали на кришку люка звідки і вилучили. Зауважив, що жодних тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняв, мобільний телефон потерпілого в руки не брав, наміру порушувати громадський порядок не мав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, встановлені обставини підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами, наданими в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_10 , за змістом яких 17.09.2021 після 17 години він повертався з роботи додому та, проходячи повз житловий будинок по вул. Семашка в м. Києві, побачив на вулиці біля будинку незнайомого йому чоловіка, як з`ясувалось пізніше ОСОБА_5 , та незнайому йому жінку, як з`ясувалось пізніше ОСОБА_12 , які голосно розмовляли та сперечалися. Пройшовши поряд з ними, він почув крики від ОСОБА_5 та нецензурну лайку в свою сторону з приводу того, що він якось не так подивився на його жінку. В свою чергу, він ніяк не відреагував на висловлювання ОСОБА_5 та продовжив слідувати додому за місцем свого проживання. Пройшовши декілька метрів, відчув удар рукою в область тильної частини голови, внаслідок чого він відразу втратив рівновагу, та падаючи виставив руку, на яку впав. Після цього відчув різкий біль в руці та зрозумів, що зламав її. В той час як він перебував в положенні лежачи на землі, ОСОБА_5 почав наносити удари своєю рукою, ногою по його голові та тулобу. Невдовзі ОСОБА_5 зупинився, тоді потерпілий дістав з кишені свій мобільний телефон «Xiaomi», для того щоб викликати поліцію, та повідомив про це ОСОБА_5 , на що останній, в свою чергу, вихопив у нього з рук телефон та почав втікати, під час чого зняв з себе одяг (кофту), який викинув по дорозі. Тоді потерпілий побіг за ОСОБА_5 та кричав йому, щоб він повернув телефон. Також потерпілий кликав на допомогу, на що відреагував, проходячи поруч, раніше незнайомий йому ОСОБА_13 , який допоміг наздогнати ОСОБА_5 та надав свій телефон для виклику працівників поліції. Через деякий час ОСОБА_5 , коли під`їжджали працівники поліції, сховався в кущах, де в наступному був затриманий працівниками поліції. Як саме працівники поліції і де вилучали його телефон він не бачив, так як в цей час перебував в кареті швидкої медичної допомоги. Уточнив, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не спричиняв.

- показами, наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_13 , за змістом яких, в 2021 році точну дату та місяць пригадати не зміг, він проходив по вулиці Семашка в м. Києві та побачив як один незнайомий йому чоловік біжить за іншим незнайомим йому чоловіком, якого він впізнав в залі судового засідання як ОСОБА_5 , який втікав від чоловіка. При цьому чоловік, який наздоганяв, раніше незнайомий йому ОСОБА_10 , просив допомоги викликати поліцію та затримати ОСОБА_5 , на що він відгукнувся та разом з потерпілим почав наздоганяти ОСОБА_5 , а також надав свій телефон для виклику поліції. Уточнив, що потерпілий звертався до ОСОБА_5 , щоб той повернув йому його телефон, на що останній заперечував наявність у нього телефону потерпілого. Також зазначив, що потерпілий ОСОБА_10 весь час тримався за руку та жалівся на сильний біль.

- показами, наданими в судовому засіданні свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за змістом яких, вони працюють інспекторами в Управлінні патрульної поліції в м. Києві, в вересні 2021 р., у другій половині дня, під час чергування ними було отримане повідомлення про вчинення грабіжного нападу на АДРЕСА_2. Вони поїхали на місце події, де зустріли потерпілого ОСОБА_10 , який тримався за руку та заявив, що на нього вчинили напад та викрали телефон, поруч з потерпілим знаходився хлопець. Потерпілий вказав напрямок, куди побіг нападник. В наступному в кущах неподалік було виявлено чоловіка, на якого вказав потерпілий як на особу, яка викрала у нього телефон, він був з оголеним торсом та коли його підвели, то на землі виявили футболку, біля якої лежав телефон, пояснити, що це за телефон він не зміг. Надалі чоловіка затримали та викликали оперативно - слідчу групу.

- показами, наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_16 , за змістом яких вона є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений співмешкав разом з ОСОБА_12 в буд. АДРЕСА_2 , працював двірником, за час проживання характеризувався з позитивної сторони.

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.09.2021р., згідно якого ОСОБА_10 заявив,що 17.09.2021р. приблизно о 17 год. невідома особа, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Семашка,16 із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я відкрито заволоділа мобільним телефоном (т.1 а.с 58).

- протоколом огляду місця події від 17.09.2021р. до якого додана схема та фототаблиця, згідно яких предметом огляду являється земельна ділянка місцевості, яка покрита трав`яним покровом та знаходиться на відстані приблизно 20 м. від входу до під`їзду№4 будинку №16 по вул. Семашка в м.Києві та на відстані приблизно 5 м. від одноповерхового цегляного нежитлового приміщення. На даній земельній ділянці знаходиться чоловік , який представився ОСОБА_10 , та повідомив,що саме на даному місці до нього підійшов раніше незнайомий йому чоловік, який наніс йому тілесні ушкодження та відкрито заволодів його телефоном. (т.1 а.с 59-63).

- протоколом огляду місця події від 17.09.2021р. з фототаблицею, згідно яких предметом огляду являється земельна з трав`яним покровом,яка знаходиться на відстані приблизно 15 м. від входу до під`їзду№1 будинку №10 по вул. Семашка в м.Києві . На вказаній земельний ділянці знаходиться кепка чорного кольору з написом «adidas» білого кольору поряд з якою лежить кофта чорного кольору. (т.1 а.с.64-68).

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.09.2021 з додатками (фото таблиця та DVD - диск з відеозаписом), згідно яких ОСОБА_5 було затримано 17.09.2021 о 18-00 год. на вул. Семашко, біля будинку № 8, поруч нього на землі був вилучений телефон «Сяомі Редмі 4Х» (т.1 а.с. 70-74, т.2 а.с.24).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2021 та довідкою до протоколу у пред`явленні особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2021, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка вчинила відносно нього злочин. (т.1 а.с.81-84).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2021р. за участю потерпілого ОСОБА_10 та відеозаписом проведеного слідчого експерименту, обставини яких потерпілий ОСОБА_10 фактично словесно повторив при його допиті під час судового розгляду, вказавши на дату, місце і час події, учасників, місце їх розташування, поведінку (т.1 а.с.85-87, т.2 а.с.47)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2021 та довідкою до протоколу у пред`явленні особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2021, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 як особу, яку він бачив та намагався затримати 17.09.2021 по АДРЕСА_2 за вчинення злочину. (т.1 а.с.88-91).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.09.2021р. за участю свідка ОСОБА_13 та відеозаписом проведеного слідчого експерименту, обставини яких свідок ОСОБА_13 фактично словесно повторив при його допиті під час судового розгляду, вказавши на дату, місце і час події, учасників, місце їх розташування, поведінку (т.1 а.с.92-95, а.с.165).

- висновком експерта від 28.09.2021 № СЕ-19/111-21/46097-Д, згідно якого наданий на дослідження слід папілярного узору з найбільшими розмірами 21х6 мм - непридатний для ідентифікації за ним особи (т.1 а.с. 101-106).

- висновком експерта судово - товарознавчої експертизи № 3730 від 22.09.2021, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4X 16 GB», з ознаками користування, який належить потерпілому ОСОБА_10 на момент вчинення злочину, тобто на 17.09.2021 складає 1200 грн. (т. 1 а.с.111-115).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2021 та довідкою до протоколу у пред`явленні особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2021, згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_5 як особу, яку він разом з напарником 17.09.2021 затримував за адресою: АДРЕСА_2 за орієнтуванням розбійний напад. (т.1 а.с.116-119).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2021 та довідкою до протоколу у пред`явленні особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2021, згідно якого свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_5 як особу, яку він разом з напарником 17.09.2021 затримував за адресою: АДРЕСА_2 за орієнтуванням розбійний напад (т.1 а.с.120-123).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.09.2021 та довідкою до протоколу у пред`явленні особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2021, згідно якого свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка під час бійки з чоловіком заволоділа мобільним телефоном. (т.1 а.с.124-127).

-висновком експерта № 042/1-553-2021 від 29.09.2021, згідно якого виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження: закрита травма лівого передпліччя, за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (т.1 а.с.131-134).

- довідкою № 12268 , виданою травмпунктом КНП «КМКЛ №7», згідно якої ОСОБА_10 17.09.2021 звернувся до травмпункту у зв`язку з травмою, діагноз: перелом дистального епіметафізу лівої променевої кістки зі зміщенням (т.1 а.с.135).

Також в судовому засіданні була допитана як свідок захисту ОСОБА_12 , яка надала покази за змістом яких близько 17 год. 17.09.2021 вона перебувала на вулиці біля будинку № 16 по вул. Семашко в м. Києві разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 . В цей час повз неї пройшов раніше незнайомий їй чоловік, як з`ясувалось пізніше ОСОБА_10 , який своєю рукою задів її, а саме вдарив по сідницям. Про це вона повідомила ОСОБА_5 , що викликало у нього обурення та в наступному між ним та ОСОБА_10 почалась штовханина, внаслідок якої ОСОБА_5 впав на траву, а ОСОБА_10 впав поруч на асфальтобетонне покриття. ОСОБА_5 жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не спричиняв. Після того як ОСОБА_10 впав на асфальтобетонне покриття, він дістав телефон та повідомив, що телефонує в поліцію. В цей час ОСОБА_5 вибив телефон із рук ОСОБА_10 , який впав в траву, та в наступному вона разом з ОСОБА_5 пішли з місця події. Потерпілий разом з невідомим хлопцем почали їх наздоганяти. Тоді ОСОБА_5 залишився неподалік будинку № 12 по вул.. Семашка , а вона, на його прохання, пішла додому, щоб взяти свій телефон і викликати поліцію, після чого повернулась та побачила працівників поліції та швидку медичну допомогу. ОСОБА_5 був затриманий та перебував на землі, працівники поліції намагалися дати йому в руки телефон ОСОБА_10 , щоб в наступному його вилучити, але ОСОБА_5 відмовився.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_12 та не приймає їх до уваги, оскільки вони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_10 , показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , документами, що були досліджені судом, зокрема, висновком експерта № 042/1-553-2021 від 29.09.2021, довідкою № 12268 , виданою травмпунктом КНП «КМКЛ №7», та іншими доказами в їх сукупності.

Судом також були досліджені наступні документи, надані прокурором для вирішення питання щодо речових доказів та на підтвердження законності прийняття процесуальних рішень: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.09.2021; постанова про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні від 17.09.2021; постанова про призначення групи прокурорів від 17.09.2021р.; постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 17.09.2021, згідно якої кепку чорного кольору з написом «adidas» та кофту чорного кольору, які поміщені в спеціальний пакет KIV4113580, та які поміщено на зберігання в камеру схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві, визнано речовими доказами; постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 17.09.2021, згідно якого мобільний телефон марки «Sony Ericsson» чорного кольору, пачка сірників, серветки, пара шнурків, які було поміщено в спеціальний пакет KIV4113579, мобільний телефон марки «Xiaomi», сріблястого кольору, який поміщено в спеціальний пакет KIV1106458, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві, визнано речовими доказами; розписка ОСОБА_5 від 27.09.2021 про отримання ним майна, що знаходиться в спецпакеті KIV4113579; постанова про призначення дактилоскопічної експертизи від 21.09.2021; довідка КНДЕКЦ про витрати на проведення експертизи (висновок експерта від 28.09.2021 № СЕ-19/111-21/46097-Д) у розмірі 1029,72 грн.; постанова про призначення товарознавчої експертизи від 21.09.2021; звіт про фактичні затрати на проведення експертизи № 3730, згідно якого вартість виконаних робіт становить 150 грн.; постанова про призначення судово - медичної експертизи від 27.09.2021; повідомлення про підозру від 18.09.2021; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 30.09.2021; протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2021.

Оцінюючи зазначені вище докази, кожний окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 98, 99 КПК України, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки під час досудового розслідування вони отримані в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того, вони також є належними доказами, оскільки прямо підтверджують існування фактів та обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за встановлених судом обставин та кваліфікую його дії:

- за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При цьому, суд враховує, що з об`єктивної сторони хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Такими закон визнає тільки дії, які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Особлива зухвалість - це грубе порушення громадського порядку, поєднане із завданням потерпілій особі побоїв чи іншим насильством, що спричинило тілесні ушкодження, чи знущанням над потерпілим, знищенням або пошкодженням майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації, руху транспорту тощо. Під явною неповагою до суспільства слід вважати нахабно виявлене, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Ця ознака однаково характеризує як об`єктивну сторону хуліганства - грубе порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону - хуліганські мотиви вчинення. Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується прямим умислом і мотивами явної неповаги до суспільства. Винний усвідомлює, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства, і бажає цього.

Твердження сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення хуліганства суд відхиляє,оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському місці, у світлу пору доби, під надуманим приводом, почав висловлювати на адресу потерпілого ОСОБА_10 нецензурні висловлювання, чим спровокував конфлікт, а в подальшому завдав тілесних ушкоджень потерпілому, демонструючи таким чином зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки. При цьому суд враховує, що обвинувачений раніше не був знайомим з потерпілим ОСОБА_10 , неприязних відносин з ними не мав. Отже, дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 296 КК України.

-за ч.1 ст.122 КК України як нанесення ОСОБА_10 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При цьому суд враховує роз`яснення, викладені в ухвалі від 03.02.2004 Колегії суддів палати з кримінальних справ Верховного суду України, що такі насильницькі дії, як побої, мордування, умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, а також умисне знищення чи пошкодження майна характеризують особливу зухвалість як одну з ознак хуліганства і тому додаткової кваліфікації не потребують. Якщо ж під час хуліганських дій вчинено злочини, які за своїми ознаками і ступенем тяжкості істотно відрізняються від хуліганства (у даному випадку - умисне заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості), то ці злочини мають кваліфікуватися за сукупністю з хуліганством, оскільки вони не охоплюються жодною з частин ст. 296 КК.

Суд бере до уваги те, що надмірна сила удару, його раптовість і спрямування в ділянку голови потерпілого, що спричинило його падіння, а також продовження завдання ударів потерпілому після того як останній впав та перебував в положенні лежачі, свідчить про усвідомлення обвинуваченим суспільно небезпечного характеру своїх дій, таким чином він передбачав можливість настання наслідків у вигляді заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю потерпілого, а тому має відповідати за умисні фактично заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. З огляду на зазначене, підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 з ч.1 ст.122 на ч.1 ст.126 КК України, як на тому наголошує сторона захисту, суд не вбачає.

Доводи захисника про те, що факт нанесення ОСОБА_5 удару в потиличну область голови та нанесення ударів ногами і руками по тулубу потерпілого не знайшов свого підтвердження, спростовується показами потерпілого ОСОБА_10 , які є логічними та послідовними та не викликають сумнівів в їх правдивості, а також протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2021 за участі потерпілого ОСОБА_10

-за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Під кваліфікованою ознакою повторності розуміють, вчинення діяння особою, яка раніше вчинила, окрім іншого відкрите викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Таким чином, при кваліфікації його дій за злочин, скоєний у даному кримінальному провадженні, судимість за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року утворює повторність.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд враховує роз`яснення, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 №10, згідно яких грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. В свою чергу судом встановлено,що коли потерпілий дістав з кишені свій мобільний телефон «Сяомі Редмі 4Х», для того щоб викликати поліцію, та повідомив про це ОСОБА_5 , останній вихопив у нього з рук телефон та почав втікати. Отже, обвинувачений ОСОБА_5 , вилучивши у потерпілого телефон, з вказаним майном втік з місця події та мав реальну можливість ним користуватися та розпорядитися, а тому доводи сторони захисту суд вважає неспроможними.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про визнання доказів недопустимими, а саме: протокол огляду місця події від 17.09.2021 , постанова про призначення товарознавчої експертизи № 3730 від 22.09.2021 з огляду на те, що вони не були відкриті обвинуваченому в порядку ст..290 КПК України, а також надаючи оцінку доводам захисника про недопустимість як доказу висновку експерта № 042/1-553-2021 від 29.09.2021 у зв`язку з тим, що експертиза проводилась на підставі недопустимих доказів, та протоколу затримання особи, підозрюваною у вчиненні злочину від 17.09.2021, у зв`язку з тим, що слідчий фактично провів слідчу (розшукову дію), передбачену ст.237 КПК України - огляд, в рамках іншої процесуальної дії (затримання), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими безпідставним з огляду на те, що з протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2021р, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_20 з матеріалами ознайомлені в повному обсязі.

Суд вважає доводи захисника про недопустимість як доказу протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.09.2021, згідно якого ОСОБА_5 було затримано 17.09.2021 о 18-00 год. на вул. Семашко, біля будинку № 8, а поруч нього на землі був вилучений телефон «Сяомі Редмі 4Х», безпідставними, оскільки вказаний протокол відповідає вимогам ст.104, ст.208 КПК України.

Щодо висновку експерта № 042/1-553-2021 від 29.09.2021, то вказаний документ складений із дотриманням вимог ст. ст. 101, 102 КПК України, при цьому дослідження було здійснено з дотриманням процесуального порядку призначення й проведення експертиз.

З висновку експерта № 042/1-553-2021 від 29.09.2021 (розділи «обставини справи», «описова частина», «дослідницька частина») вбачається, що експертне дослідження проводилось за участі потерпілого ОСОБА_10 , який був оглянутий експертом, та з врахуванням наданих потерпілим медичних документів: довідка № 12268 з травмпункту Київської міської клінічної лікарні № 7 на ім`я ОСОБА_10 ; рентгенограма.

Відсутність рентгенограми в матеріалах кримінального провадження жодним чином не спростовує діагноз, вказаний в довідці № 12268 з травмпункту Київської міської клінічної лікарні № 7 на ім`я ОСОБА_10 , а саме: перелом дистального епіметафізу лівої променевої кістки зі зміщенням, та не вставить під сумнів висновок експерта № 042/1-553-2021 від 29.09.2021.

Також суд зауважує, що ні під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, ні під час судового розгляду, сторона захисту не зверталась до слідчого судді/ суду з клопотання про надання тимчасового доступу до медичних документів потерпілого ОСОБА_10 .

Стосовно доводів сторони захисту про те, що телефон, який був вилучений з ділянки місцевості та той, що фігурує в матеріалах справи, не є тотожними суд, зазначає наступне.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.09.2021 з додатками, на земельній поверхні біля ОСОБА_5 було виявлено та в наступному вилучено телефон «Xiaomi» сріблястого кольору, який поміщено в спеціальний пакет KIV2104109; слід папілярного узору, вилучений з кришки мобільного телефону «Xiaomi Redmi 4 Х», поміщено в спеціальний пакет KIV1106458.

Згідно висновку експерта від 28.09.2021 № СЕ-19/111-21/46097-Д, на дослідження був наданий слід папілярного узору, вилучений з кришки мобільного телефону «Xiaomi Redmi 4 Х», під час затримання ОСОБА_5 , який запаковано в спеціальний пакет KIV1106458.

Згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 17.09.2021, мобільний телефон марки «Xiaomi», сріблястого кольору, який поміщено в спеціальний пакет KIV1106458, визнано речовими доказами.

З вказаних документів вбачається, що в постанові про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 17.09.2021 допущено технічну описку в номері спеціального пакету, в який було поміщено мобільний телефон марки «Xiaomi», сріблястого кольору, оскільки в спеціальному пакеті KIV1106458 знаходився слід папілярного узору, вилучений з кришки мобільного телефону «Xiaomi Redmi 4 Х».

Отже, стороною захисту не наведено аргументів та не надано доказів порушення прав і свобод людини під час досудового розслідування цього кримінального провадження, докази, які були враховані судом при встановлені фактичних обставин кримінального правопорушення, узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду і не викликають сумніву в законності їх отримання.

Суд критично ставиться до позиції сторони захисту про невинуватість обвинуваченого, та вважає її такою, що направлена на уникнути покарання, доводи обвинуваченого є хибними та спростовуються сукупністю досліджених і покладених в основу вироку доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до категорії нетяжких злочинів та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, неодружений, утриманців не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий за злочин проти власності, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину не визнав, у скоєному не розкаюється, спричинені злочинами збитки не відшкодував, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій .

Обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання в межах санкцій статей за якими він визнається винуватим, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Викладена позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ" застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, які становлять 2009,30 грн. (судово - медична експертиза № 042-1-553-2021 від 29.09.2021, вартість якої складає 829,60 грн.; експертиза від 28.09.2021 № СЕ-19/111-21/46097-Д, вартість якої складає 1029,72 грн.; судово - товарознавча експертиза № 3730 від 22.09.2021, вартість якої складає 150 грн.).

Ухвалою суду від 01.08.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, який в наступному був неодноразово продовжений.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, бере до уваги обставин справи та характер скоєного злочину, його наслідки, та вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368-371,373,374,376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання :

- за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців,

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 01 серпня 2022 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, що становлять 2009,30 грн. (дві тисячі дев`ять грн.., 30 коп.).

Речові докази по справі:

- кепку чорного кольору з написом «adidas» та кофту чорного кольору, які поміщено на зберігання в камеру схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві, - повернути власнику ОСОБА_5

- мобільний телефон марки «Sony Ericsson» чорного кольору, пачка сірників, серветки, пара шнурків, які передані на зберігання ОСОБА_5 від 27.09.2021, - залишити останньому.

- мобільний телефон марки «Xiaomi», сріблястого кольору, який переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві - повернути власнику ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1