У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному 24 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0003035 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт про те, що 24.10.2022 виявлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу зберігає боєприпаси та вибухові пристрої.

24.09.2022 у зв`язку із врятуванням майна проведено невідкладний обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 .

Під час обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: 1) 148 (сто сорок вісім) предметів схожих на набої; 2) 200 (двісті) предметів схожих на набої; 3) 240 (двісті сорок) предметів схожих на набої; 4) 60 (шістдесят) предметів схожих на набої; 5) 4 (чотири) планки для набоїв та 44 (сорок чотири) предмети схожі на набої; 6) три предмети схожі на магазини до набоїв; 7) військовий квиток на ім`я ОСОБА_4 ; 8) три предмети, які являють собою корпуси гранат Ф-1, один корпус гранати РГД-5 із маркуванням трикутника -112-82Т, п`ять запалів УЗРГ М.

24.10.2022 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході особистого обшуку якого виявлено та вилучено: 1) банківські картки: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; 2) мобільний телефон «Самсунг», які могли бути використанні під час вчинення кримінального правопорушення, а саме під час придбання, зберігання, збуту боєприпасів.

25.10.2022 вказане вище майно постановою слідчого визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Метою накладення арешту на вказані речові докази є їх збереження, оскільки їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винною особою кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та унеможливить проведення судових експертиз по кримінальному провадженню.

Слідчий суддя враховує, що вилучене безпосередньо у підозрюваного ОСОБА_4 майно, має суттєве значення для досудового розслідування цього кримінального провадження, а також може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Арешт майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, а також для проведення судових експертиз по кримінальному провадженню, про що зазначається у клопотанні слідчого.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003035 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до положень абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, його захисник, інший власник чи володілець майна, в подальшому не позбавлені можливості звернутись з клопотанням про скасування арешту майна, якщо вони доведуть, що в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на майно, вилучене 24 жовтня 2022 року під час проведення особистого обшуку затриманого в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: банківські картки: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Самсунг», шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5 ОСОБА_6