Справа № 541/1020/23
Провадження № 1-кп/541/151/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Миргород

03 квітня 2023 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується

питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному 07 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, з середньою освітою, який не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення суспільно небезпечних діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

встановив:

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшли матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

З клопотання вбачається, що 07 лютого 2023 року близько 07 год 00 хв (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , страждаючи відповідно до акту судово-психіатричного експерта від 17 березня 2023 року № 104 хронічним психічним захворюванням у вигляді хронічного маячного розладу, афективно-параноїдного синдрому, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, перебуваючи в громадському місці, на вулиці поруч з будівлею комунального підприємства «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради Полтавської області, що знаходиться по вул. Сорочинській, 23 в м. Миргороді Полтавської області, безпричинно кинув обрізану металеву трубу з розміщеним на неї газовим лічильником, яку заздалегідь приніс з собою, у вікно підприємства, розбивши при цьому склопакет металопластикового вікна у кабінеті планово-виробничого відділу КП «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради Полтавської області.

Крім цього, внаслідок розбиття ОСОБА_4 склопакету металопластикового вікна та потрапляння обрізаної металевої труби з розміщеним на нею газовим лічильником всередину кабінета пошкоджено монітор персонального комп`ютера, який знаходився на робочому місці економіста вищевказаного підприємства ОСОБА_7 .

Внаслідок вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння пошкоджено майно КП «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради Полтавської області та спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3 800 грн, а також 07 лютого 2023 року тимчасово було припинено нормальну діяльність вищевказаного підприємства.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Під час судового розгляду прокурор та представник потерпілого клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання та пояснив наступне. Він не заперечує того факту, що саме він розбив вікно в КП «Миргородська управляюча компанія», однак зробив він це не з мотивів неповаги до суспільства, а для того, щоб привернути до себе увагу. Зазначив, що приблизно рік тому він приходив до керівника вказаної установи та вимагав якісного виконання послуг, але останній наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження, за що не був покараний. Після вказаних дій у ОСОБА_4 бувають нервові зриви. Наразі ОСОБА_4 не бажає користуватися послугами керуючої компанії, не має наміру сплачувати заборгованість по комунальним послугам. Для того, щоб на його проблеми звернули увагу, ОСОБА_4 взяв газову трубу і розбив нею вікно. Вважає, що для нього достатнім буде амбулаторне лікування.

Захисник зазначив, що відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, однак, враховуючи його особу, поведінку, обставини кримінального провадження, примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації є надмірним. В даному випадку достатньою буде амбулаторна психіатрична допомога.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи у стані, при якому він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, так як страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді хронічного маячного розладу, афективно-параноїдного синдрому.

Вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного суспільно небезпечного діяння, крім його пояснень, повністю підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме:

-показаннями представника потерпілого, який під час судового розгляду зазначив, що в ніч з 06 на 07 лютого 2023 року в планово-виробничому кабінеті металевою трубою з газовим лічильником було пошкоджено склопакет вікна та монітор комп`ютера, чим спричинено підприємству матеріальну шкоду, а також тимчасово було призупинено роботу керуючої компанії;

-довідкою КП «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради Полтавської області від 07 лютого 20232 року № 58, у відповідності з якою шкода, завдана внаслідок пошкодження вікна в приміщенні кабінету планово-виробничого відділу (розбитий склопакет металопластикового вікна в кабінеті, пошкоджений монітор для комп`ютера) становить 3 800 грн;

-довідкою КП «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради Полтавської області від 07 лютого 20232 року № 59, згідно з якою внаслідок хуліганських дій було порушено звичайний робочий процес планово-виробничого відділу і підприємства в цілому;

-протоколом огляду місця події від 07 лютого 2022 року з фототаблицею до нього, у відповідності з яким було оглянуто місце вчинення суспільно небезпечного діяння;

-повідомленням Миргородського УЕГС АТ «Полтавагаз» від 16 лютого 2023 року, відповідно до якого газовий лічильник Elster G2,5 інв. № 8492856 встановлено 11 березня 2016 року за адресою: АДРЕСА_3 ; споживачем за вказаною адресою станом на 16 лютого 2013 року є ОСОБА_8 ; розподіл газу припинено 20 лютого 2022 року в зв`язку із заборгованістю споживача перед газопостачальною організацією за надані послуги з постачання газу;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 лютого 2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 06 лютого 2023 року прибула до КП «Миргородська управляюча компанія» ММР та повідомила, що в ніч з 06 на 07 лютого 2023 року здійснила розбиття вікна даного підприємства, оскільки має незадоволення;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 лютого 2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 06 лютого 2023 року прийшла до абонвідділу КП «Миргородська управляюча компанія», цікавилась про місцезнаходження кабінетів та повідомила, що хоче вночі розбити вікно, а також 07 лютого 2023 року близько 06 год 30 хв виходила з території підприємства;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 лютого 2023 року, відповідно до якого свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 впізнали ОСОБА_4 як особу, яка 07 лютого 2023 року близько 06 год 00 хв прибула до «Пункту незламності», що розташований на території КП «Миргородська управляюча компанія», та пішла звідти в напрямку центра міста.

Аналіз вищезазначених доказів на переконання суду свідчить про їх повну узгодженість між собою та відповідність іншим доказам, що дає підстави суду прийняти до уваги їх як такі, що відповідають дійсності.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 17 березня 2023 року № 104 ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді хронічного маячного розладу, афективно-параноїдний синдром; в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, підекспертний виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді хронічного маячного розладу, афективно-параноїдний синдром, коли не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, як і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час; підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, перед слідством та судом постати не може; на даний час ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру, зазначених у висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, ст. 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Таким чином, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

Такі висновки були зроблені Верховним Судом в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 202/5997/17.

За змістом ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», застосування запобіжних заходів до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, примусових заходів медичного характеру стосовно осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, примусового лікування до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового лікування, примусової госпіталізації або у зв`язку із встановленням карантину допускаються виключно з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Згідно зі ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ч. 3 ст. 94 КК України визначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Суд вважає, що невжиття до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 лютого 2023 року по даному кримінальному провадженню було накладено арешт на металеву трубу з газовим лічильником, вилучену 07 лютого 2023 року в ході огляду за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не подавався.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-372, 512, 513 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Речові докази: металеву трубу з газовим лічильником, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, передати за належністю ОСОБА_8 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 лютого 2023 року, на металеву трубу з газовим лічильником, вилучену 07 лютого 2023 року в ході огляду за адресою: АДРЕСА_4 .

На ухвалу протягом тридцяти днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

СуддяОСОБА_1