УХВАЛА

16 березня 2023 року

м. Київ

справа № 521/14539/21

провадження № 51-1679ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Так, обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції. Також слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте, висловлюючи незгоду з постановленим стосовно нього вищезазначеним судовим рішенням, засуджений не навів конкретних доводів, з посиланнями на статті закону, які саме порушення допустив суд апеляційної інстанції, постановляючи судове рішення стосовно нього й не вказує у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення. Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 фактично зводяться до неповноти судового розгляду, незгоди з наданою цим судом оцінкою доказам та по суті, заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. До того ж, вказуючи на те, що суд апеляційної інстанції не зазначив у своєму рішенні всі вимоги апеляційної скарги його захисника, засуджений у касаційній скарзі не зазначив, які саме доводи апеляційної скарги залишились без відповіді.

Крім того, ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі стверджує про неправильну кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 115 КК, оскільки, на його переконання, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 118 КК, протежодним чином не обгрунтовує вказані доводи та не зазначає, з яких доказів, наявниху кримінальному провадженні, випливає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК. Водночас ОСОБА_4 не погоджується з призначеним йому покаранням за ч. 1 ст. 115 КК, чим допускає суперечність.

Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, викладаючи свої вимоги до касаційного суду, засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду без зазначення дати її постановлення та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.Таким чином, вимоги засудженого не конкретизовані та сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК, а тому підлягають уточненню.

Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, скаржник не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3