Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/988/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

16.11.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаних кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001061 від 06.08.2021р., №0000279 від 24.03.2022р., за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною вищою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні дітей 1997 та 2003 років народження, працюючого охоронцем в агентстві «Зевс», маючого низку тяжких захворювань (підтверджується медичною довідкою), не маючого реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.04.2017р. Малиновським райсудом м. Одеси за ч.1 ст.186 КК України до арешту на строк 5міс.,

-24.07.2017р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5р. 6міс. з конфіскацією майна, 18.06.2021р. звільнений по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2021, приблизно о 02год. 43хв., повторно, ОСОБА_6 маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де побачив, належний на праві власності ОСОБА_7 мотоцикл «YAMAHA XVS 950», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, вартістю 106628,57грн., який відповідно визначив об`єктом свого злочинного умислу. Далі, ОСОБА_8 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до цього мотоцикла та взявшись за руль, почав штовхати його, однак, вказані дії не вдалось вчинити у

зв`язку із великою вагою мотоцикла. Після чого, ОСОБА_8 позвав на допомогу свого знайомого ОСОБА_9 , якому повідомив неправдиві відомості, що вказаний мотоцикл «YAMAHA» належить йому та необхідна допомога. Після чого, ОСОБА_8 взявшись за руль зазначеного мотоцикла, а ОСОБА_9 відповідно взявшись за заднє крило мотоцикла, спільно почали штовхати його з території вищевказаного будинку, тим самим, встановили контроль над транспортним засобом, не маючи ані дійсного, ані уявного права володіння, розпорядження чи керування цим транспортним засобом. В подальшому, ОСОБА_8 розпорядився вищевказаним мотоциклом на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 106628,57гривень.
Крім того, повторно, 08.10.2021р., приблизно о 03год. 48хв., ОСОБА_8 маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув до будинку АДРЕСА_3 , де побачив, належний на праві власності ОСОБА_10 мотоцикл «GEON SCRAMBLER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору, вартістю 51100грн., який визначив об`єктом свого злочинного умислу. Далі, ОСОБА_8 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до цього мотоцикла та взявшись за руль, почав штовхати його з території вищевказаного будинку, тим самим, встановивши контроль над транспортним засобом, не маючи ані дійсного, ані уявного права володіння, розпорядження чи керування цим транспортним засобом. В подальшому, ОСОБА_8 розпорядився вищевказаним мотоциклом на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 51100гривень.
Крім того, повторно, 13.02.2022р., приблизно о 20год. 00хв., ОСОБА_8 знаходячись біля парадної №1 будинку №16, розташованого по вул. Марсельській в м. Одесі, помітив належний на праві власності ОСОБА_11 мопед «Suzuki skywave», реєстраційний знак НОМЕР_3 , вартістю 19329,05грн., підійшовши до якого, побачив ключи в замку запалювання, в цей час, у нього виник противоправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. Після чого, ОСОБА_8 вийняв ключ із замка запалювання, з метою полегшення в подальшому заволодінням даним транспортним засобом та направився у невідомому напрямку. 14.02.2022р., приблизно о 23год. 30хв., ОСОБА_8 продовжуючи протиправний умисел, направлений на заволодіння транспортним засобом, з метою особистого збагачення прибув до вищевказаного будинку та впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, діючи повторно, підійшов до мопеда і скориставшись раніше викраденим ключем, завів двигун мопеда, зрушив його з місця, тим самим встановивши контроль над транспортним засобом, не маючи при цьому ані дійсного, ані уявного права володіння, розпорядження чи керування цим транспортним засобом. В подальшому, ОСОБА_8 розпорядився вказаним мопедом на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 19329,05гривень.
В судовому засіданні, ОСОБА_8 повністю визнав свою вину за пред`явленими та викладеними в обвинувальних актах обвинуваченнях, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальних провадженнях та фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальних актах, враховуючи, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини проваджень та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини проваджень у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин проваджень, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінальних проваджень, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_8 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив низку нових корисливих та аналогічних кримінальних правопорушень, при цьому маючи непогашену судимість, що свідчить про те, що ОСОБА_8 є особою схильною до скоєння корисливих злочинів, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого неповну вищу освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні дітей 1997 та 2003 років народження, працюючого охоронцем в охоронному агентстві «Зевс», маючого низку тяжких захворювань (підтверджується документально), не маючого місця реєстрації, маючого постійне місце проживання на території м. Одеси, де проживає разом із родиною та де характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність претензій будь-якого характеру з боку потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінальних проваджень, беручи до уваги особу ОСОБА_8 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив низку нових корисливих та аналогічних кримінальних правопорушень, при цьому маючи непогашену судимість, що свідчить про те, що ОСОБА_8 є особою схильною до скоєння корисливих злочинів, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого неповну вищу освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні дітей 1997 та 2003 років народження, працюючого охоронцем в охоронному агентстві «Зевс», маючого низку тяжких захворювань (підтверджується документально), не маючого місця реєстрації, маючого постійне місце проживання на території м. Одеси, де проживає разом із родиною та де характеризується позитивно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність претензій будь-якого характеру з боку потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 до обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, окрім того, враховуючи думку потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які просять призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України, і з цього приводу покладаються на розсуд суду, ставлення обвинуваченого до скоєного, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна, передбачене санкцією ч.2 ст.289 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_8 залишити попередній - тримання під вартою. Строк відбуття покарання рахувати з 14.04.2022р.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1029,72грн., 686,48грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_8 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон - вважати повернутим за належністю ОСОБА_8 ; мопед марки «Suzuki» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_11 ; мотоцикл «YAMAHA» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя ОСОБА_1