Справа № 461/1245/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/68/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 461/1245/17 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,,

за ч. 2 ст. 367 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих -

адвоката ОСОБА_11 ,

за апеляційними скаргами процесуального прокурора ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_13 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2020 року ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, визнано невинуватим та виправдано.

Згідно з обвинувальним актом, в період з 04.01.2011 по 30.05.2016 ОСОБА_5 , обіймаючи посаду заступника директора, начальника управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи за місцем розташування управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради за адресою: АДРЕСА_3 , будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, яка уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських функцій та функцій представника місцевого самоврядування, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, будучи зобов`язаним (уповноваженим) відповідно до пункту 4.5 розділу «Компетенція Управління», пункту 5.2 розділу «Права Управління» Положення про управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради забезпечувати проведення перевірок фінансово-господарської діяльності ЛКП «Збиранка», визначати стратегію розвитку цього підприємства та погоджувати щорічні фінансові плани роботи підприємства, здійснювати інспекційну та аналітичну роботу щодо ЛКП, тощо, а згідно із ст. 8 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» будучи зобов`язаним забезпечувати відповідно до повноважень ефективну діяльність органів місцевого самоврядування та не допускати дій та бездіяльності, котрі можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави, неодноразово буваючи на Львівському міському полігоні ТПВ, затверджуючи плани ЛКП «Збиранка» та приймаючи його звіти, проводячи перевірки його діяльності та достовірно знаючи, що ЛКП «Збиранка» здійснюється експлуатація Львівського полігону твердих побутових відходів, що розташований на землях Малехівської та Великогрибовицької сільських рад Жовківського району Львівської області, без затвердженого проекту; при експлуатації полігону не вживаються інженерні заходи, які б забезпечували стійкість полігона як споруди, його довговічність і безпеку навколишнього природного середовища (відповідні проекти не розроблялись та не застосовувались); при складуванні ТПВ підприємством не забезпечується дотримання безпечних величин кутів ухилів укосів полігону, належне його ущільнення та пересипання ізолювальним матеріалом, чим порушуються вимоги, передбачені п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.8, 3.2, 3.17 Правил експлуатації полігонів побутових відходів та п.п. 1.1, 1.11, 3.123 ДБН В.2.4-2-2005 «Полігони твердих побутових відходів. Основи проектування», не вживав протягом зазначеного вище періоду в межах компетенції заходів щодо належної роботи ЛКП «Збиранка» та дотримання вимог законодавства при експлуатації Львівського міського полігону ТПВ, зокрема, в щорічних фінансових планах при їх погодженні не визначав та жодним іншим чином не ініціював здійснення закупівлі ізолювального матеріалу, фінансування та виконання інженерних заходів із укріплення укосів полігону та забезпечення його інженерної стійкості; визначаючи стратегію розвитку ЛКП «Збиранка» не визначав необхідність та не ініціював виготовлення проекту експлуатації полігону та здійснення складування відходів згідно такого проекту, тощо, а допускав здійснення складування відходів на полігоні в порушення зазначених норм. Внаслідок такого неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_5 , а також посадовими особами ЛКП «Збиранка», обвинувальний акт стосовно яких направлено до суду для розгляду по суті, що призвело до експлуатації Львівського міського полігону ТПВ з порушенням вказаних вище норм законодавства, не було забезпечено перешарування наскладованих ТПВ ізолювальним матеріалом, ущільнення тіла полігону та не забезпечено інженерну стійкість укосів полігону, що потягнуло формування відкритого нестійкого високопористого тіла сміттєзвалища, що є наслідком заповнення Львівського полігону ТПВ без належної поверхневої герметизації шарів сміття, без належного ущільнення його та перешаровування рекомендованим інертним матеріалом, а також до формування зсувонебезпечної крутизни кутів ухилів полігону ТПВ, значно більшої за нормативний без належного зміцнення зовнішніх відкосів (укосів) полігону в міру набору спорудою висоти. Внаслідок такого неналежного виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання на полігоні (підніжжі полігону) робіт працівниками органів ДСНС України, відбувся зсув східного укосу Львівського міського полігону ТПВ, що розташований на землях Малехівської та Великогрибовицької сільських рад Жовківського району Львівської області, під завалами якого опинились та внаслідок цього у цей же день загинули троє працівників органів ДСНС, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також спричинено шкоду на суму 1 331 222, 43 гривень, яка полягає у витраті та оплаті авіаційного палива в сумі 485 020 грн, вартості (витратах) на виконання рятувально-пошукових робіт в сумі 380 862, 43 грн та виплатах одноразової грошової допомоги сім`ям трьох загиблих співробітників органів ДСНС України в сумі 465 340 гривень, що була завдана за період з 28.05.2016 по 07.10.2016 та яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками, згідно з приміткою до ст. 364 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_13 подали апеляційні скарги.

Прокурор ОСОБА_12 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_5 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в суді першої інстанції іншим складом суду.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що не погоджується з твердженням суду про те, що на полігоні «Збиранка» було достатньо фільтраційного матеріалу і в ЛКП «Збиранка» не було потреби у їх завезенні, оскільки згідно з матеріалами кримінального провадження, облік ізольованого матеріалу на підприємстві не вівся, а тому даних про його наявність та використання судом не встановлено.

Також, прокурор вважає безпідставним висновок суду про те, що ОСОБА_5 активно займався питанням належної експлуатації сміттєзвалища. Так, відповідно до постанови Головного державного санітарного лікаря Львівської області від 25.11.2003 експлуатацію сміттєзвалища припинено з 01.04.2003, а виконання зазначеної постанови покладено на керівників ЛКП «Збиранка» та управління ЖКГ Львівської міської ради.

Апелянт звертає увагу, що суд, покликаючись у вироку на висновок комплексної судової інженерно-еколого-геодезичної експертизи від 16.12.2016, де в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку знаходяться невиконання вимог нормативних документів посадовими особами ЛКП «Збиранка», не взяв до уваги, що за виконанням вимог нормативних документів посадовими особами ЛКП «Збиранка» зобов`язаний був слідкувати саме ОСОБА_5 , що, на думку прокурора, утворює причинний зв`язок між неналежним виконанням своїх службових обов`язків обвинуваченим та настанням нещасного випадку.

Зазначає, що висновки суду були зроблені без системного аналізу покарань свідків та письмових доказів.

Крім того, прокурор вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме: в порушення вимог ч. 1 ст. 364 КПК України, судові дебати були проведені без участі потерпілих та їх представника, без встановлення причин їх неприбуття в судове засідання на з`ясування думки інших учасників процесу про можливість проведення засідання, а саме судових дебатів без участі потерпілих та їх представника.

Потерпіла ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги потерпіла зазначає, що вирок постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, звертає увагу, що станом на сьогоднішній день про прийняття судом рішення у вказаній справі їй відомо лише із засобів масової інформації і вироку суду нею не отримано дотепер.

Окрім того, вказує, що про судові засідання, які відбувалися із серпня 2020 року до моменту ухвалення вироку Галицьким районним судом м. Львова, їй було надіслано повістки на 21.08.2020, 25.11.2020, 26.11.2020, 07.12.2020 та 14.12.2020. Про інші дати судових засідань вона дізнавалася випадково, при цьому не будучи належним чином повідомленою, хоча під час вказаних засідань допитувалися свідки та фактично досліджувалися докази.

Аналогічним чином, не було повідомлено про судові засідання її представника.

Апелянт вважає, що не надіславши їй копію вироку, суд створив перешкоди в оскарженні такого.

Звертає увагу, що під час допиту у судовому засіданні вона висловила свою позицію щодо обвинуваченого та обвинувачення і ствердила, що хоча їй відшкодована матеріальна шкода, проте через смерть її чоловіка їй також завдано моральної шкоди, яка не може оцінюватися матеріально.

Захисник ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційній скарги прокурора ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_10 . Вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника потерпілих ОСОБА_11 , які підтримала апеляційні скарги з наведених в них мотивів, ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , які вважають вирок суду щодо ОСОБА_5 законним, обґрунтованим та скасуванню не підлягає, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 слід задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково з таких підстав.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені дослідженими судом доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим кодексом, з викликом потерпілого та інших учасників кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 364 КПК України у судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Судові дебати - обов`язкова частина стадії судового розгляду, в якій виступають його учасники з аналізом доказів, які були досліджені в судовому розгляді, та пропозиціями про вирішення кримінального провадження.

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що у свою чергу сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження та постановленню законного й обґрунтованого рішення суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з журналу судового засідання, суд першої інстанції у судовому засідання 26 листопада 2020 року закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами та перейшов до судових дебатів. У судових дебатах виступив прокурор ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 , після чого судом було оголошено перерву до 07.12.2020.

У судовому засіданні 07 грудня 2020 року судом оголошено про продовження судових дебатів та заслухано виступ представника потерпілих - адвоката ОСОБА_17 . Після реплік прокурора, обвинуваченого та захисника судові дебати було оголошено закритими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та із звукозапису судових засідань 26 листопада 2020 року та 07 грудня 2022 року судовий розгляд відбувся без участі потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 .

З огляду на вищезазначене апеляційний суд вважає,що суд першої інстанції не вжив необхідних заходів для забезпечення реалізації потерпілими права на виступ у судових дебатах, не забезпечив сторонам рівних умов для реалізації їхніх процесуальних прав.

Вказані обставини свідчать про порушення принципів юридичної рівності, змагальності та справедливості судового розгляду, оскільки кожній стороні повинна надаватися розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року, заява №17748/91, п. 38), що, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, не узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції щодо забезпечення права на справедливий суд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 415 КПК України скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Скасовуючи вирок суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення всіх доводів апеляційних скарг прокурора та потерпілого.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вищевикладені істотні порушення кримінального процесуального закону, повно та всебічно дослідити обставини справи й прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 скасувати.

Призначити в Галицькому районному суді м. Львова новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України іншим складом суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4