Справа № 178/1728/22
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2022 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2022 року за № 0000098 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Гуляйполе Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, раніше судимого 19 листопада 2014 року Криничанським районним судом за ч. 3 ст. 185, с. 71 КК України до 5 років і трьох місяців позбавлення волу, звільненого умовно достроково 01 червня 2018 року на 1 рік 7 місяців і 22 дні, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень / проступків /, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до Положення про прядок видічі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановлю КМУ від 08 травня 1993 року № 340 посвідчення водія є документом що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Відповідно до примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Таким чином посвідчення водія є офіційним документом.
Обвинувачений ОСОБА_3 достовірно знаючи порядок отримання офіційного документа - посвідчення водія, маючи умисел на придбання, а в подальшому і використання завідомо підробленого документа, на початку 2022 року за грошову винагороду у невстановленої в ході досудового розслідування особи через мережу інтернет замовив виготовлення підробного офіційного документа - посвідчення водія на своє ім`я. Того ж дня обвинувачений для здійснення вказаного умислу під час спілкування з цією особою через мережу інтернет надав свій фотознімок, копії паспорту та ІНН для їх подальшого внесення до підробленого посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , заповненого на його ім`я, виданого 05 жовтня 2021 року у ТСЦ 5145. В подальшому невстановлена особа у невстановленому місці у невстановлений час, використовуючи фотознімки обвинуваченого та надані ним вищезазначені дані підробила офіційний документ - посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , виданого на ім`я обвинуваченого 05 жовтня 2021 року у ТСЦ 5145, який згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/24217-ДД від 17 серпня 2022 року, не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України, яке направила поштою на адресу обвинуваченого.

Таким чином своїми умисними діями, що виразились у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, їх метою їх використання підроблювачем, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Після отримання вищевказаного підробленого посвідчення водія обвинувачений реалізуючи умисел на використання завідомо підробного документа почав його використовувати.

10 серпня 2022 року приблизно о 21 годині 10 хвилин обвинувачений при керуванні транспортним засобом на автошляху Е50/ НОМЕР_2 проїжджаючи повз СП "Криничанський", що на території Кам`янського району Дніпропетровської області, був зупинений працівником поліції і при перевірці документів, діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на його ім`я є підробленим, пред`явив працівнику поліції цей документ з метою підтвердження свого права на керування транспортним засобом, тим самим використавши завідомо підробний офіційний документ.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/24217-ДД від 17 серпня 2022 року, бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , виданого 05 жовтня 2021 року у ТСЦ 5145, не відповідає за способом друку та спеціальним елементам захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія НОМЕР_1 отримані способами термографічного друку за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу термічного, сублімаційного принтерів.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 з яким він уклав договір.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення / проступки /, передбачені ч. 5 ст. 25 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання. При цьому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді обмеження волі на строк один рік.
- за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточну міру покарання по сукупності призначених покарань шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і вважати ОСОБА_3 засудженим до обмеження волі на строк ДВА роки.

У відповідності зі ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити за умови, що він на протязі ОДНОГО року не скоїть нового злочину, періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1