Справа № 159/4649/22
Провадження № 1-кс/159/1068/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі №159/4649/22 щодо розгляду скарги про закриття кримінального провадження №0001286, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30.12.2022 про закриття кримінального провадження №0001286.

26.04.2023 слідчий суддя ОСОБА_4 подала доповідну записку в якій зазначила, що в судовому засіданні ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді, який мотивував тим, що до участі у справі не залучено захисника ОСОБА_6 ; слідчий суддя ОСОБА_4 заінтересована в результаті даного провадження і покриває вбивцю ОСОБА_7 , оскільки неодноразово відмовляла у задоволенні клопотань про перегляд рішень за нововиявленими обставинами.

Участь осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід не є обов`язковою за змістом ч. 3 ст. 81 КПК України.

Дослідивши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Статтями 75 та 76 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді (слідчого судді).

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

ОСОБА_3 висловив думку щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_1 , проте заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, що виключають участь слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді скарги про закриття кримінального провадження.

Сумніви ОСОБА_3 щодо неупередженого розгляду його скарги слідчим суддею ОСОБА_4 та прийняття за результатом її розгляду обґрунтованого, вмотивованого та законного рішення, мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, які ґрунтуються на власному сприйнятті інформації, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються, а заявлений відвід ґрунтується на припущеннях, не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , що передбачені вищезазначеними нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріалами також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості слідчого судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді скарги про закриття кримінального провадження №0001286.

Таким чином в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у об`єктивності, безсторонності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та які, у свою чергу, унеможливлювали б постановляння нею об`єктивного судового рішення з дотриманням загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, а відтак заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу, зокрема слідчому судді, вивчивши матеріали, вважаю, що доводи ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 81-82, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі №159/4649/22 щодо розгляду скарги про закриття кримінального провадження №0001286 - відмовити.

Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1