Номер провадження: 11-кп/813/2040/22
Справа № 519/180/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000921 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року, якою стосовно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 189 ч. 2 ст. 146 КК України продовжено строк тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 листопада 2022 року без визначення розміру застави.
Цією ж ухвалою вирішення питання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , апеляційні скарги від яких не надходили.
Ухвала суду від 20.09.2022 року переглядається апеляційним судом в межах апеляційних вимог адвоката ОСОБА_6 лише стосовно ОСОБА_7 .
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вказує, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною. ОСОБА_10 вже більше року перебуває під вартою.
Прокурором не доведено наявність ризиків, а суд не провів аналіз заявлених прокурором ризиків з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.
Суд обґрунтовуючи своє рішення прямо вказує, що робить висновки прогностичного характеру. Без наявних підстав припустив, що ОСОБА_7 буде чинити протидію кримінальному провадженню.
Крім того суд не врахував відомості про особу обвинуваченого, зокрема те , що він раніше не судимий , має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, постійне місце роботи.
Не врахував суд і стан здоров`я обвинуваченого , який хворіє на тяжке захворювання потребує постійного прийому лікарських засобів та постійного догляду , особливої дієти.
Вказує, що до обвинуваченого цілком можна застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з огляду на відомості про особу обвинуваченого, тривалий строк його перебування під вартою, стан здоров`я.
В судове засідання апеляційного суду учасники судового провадження не з`явилися, заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавали.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1 КПК розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Враховуючи наведені обставини , апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора, обвинуваченого та захисника відповідно до положень ч.4 ст. 422-1, ч .4 ст. 405, ч .4 ст. 107 КПК та без фіксування судового провадження технічними засобами.
Мотиви Суду.
Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до положень ст., 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Вбачається, що на розгляді Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000921 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2, ч. 3 ст. 189 КК України.
На теперішній час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.
Як видно, суд відповідно до приписів ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні розглянув клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_11 та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для його задоволення.
Задовольнивши клопотання прокурора, суд, як видно погодився із доводами про існування вказаних у клопотанні прокурора ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спроби переховування від суду та продовжити протиправну поведінку у подальшому , тобто ризик вчинити інші кримінальні правопорушення.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання( продовження) запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості , що характеризують особу обвинуваченого.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 суд виходив із того, що не ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, усі докази в судовому засіданні не перевірені і під страхом можливості призначення покарання за скоєння інкримінованих злочинів , він може переховуватися від суду. Також суд послався на врахування суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та можливість продовження ним протиправної поведінки в майбутньому.
Відомості , що відображені в матеріалах провадження свідчать про те, що ОСОБА_11 є громадянином Вірменії, проживає в Одеській області не за місцем реєстрації, обвинувачується у вчиненні кількох епізодів тяжких злочинів проти власності та проти волі, честі та гідності особи , за які передбачене покарання у виді позбавлення строком до десяти років з конфіскацією майна.
Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути піддана обвинувачена особа, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральні якості, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Зазначені вище відомості та обставини доводять існування на даній стадії кримінального провадження ризику вчинити інші кримінальні правопорушення та переховування від суду, про що вірно зазначив суд першої інстанції.
Жодних відомостей чи доказів того, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які б давали підстави для висновку про зменшення існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, стороною захисту під час апеляційного розгляду не додано.
Доводи апеляційної скарги адвоката про недоведеність існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.
Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.
Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і висновку про те, що застосування до ОСОБА_12 на стадії судового розгляду кримінального провадження на час постановлення ухвали суду більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту , як на тому наполягає захисник, не могло забезпечити належну процесуальну поведінку.
Наявність у обвинуваченого фактичного місця проживання не може бути визнано таким чинником, який сам по собі нівелює встановлені у кримінальному провадженні ризики, зокрема ризику вчинити інші кримінальні правопорушення.
Посилання апелянта на наявність у обвинуваченого хронічного захворювання не може слугувати самостійною підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки будь-яких відомостей про те, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його подальше перебування в умовах установи попереднього ув`язнення матеріали провадження не містять. Підлягає врахуванню і те, що ОСОБА_12 має можливість отримати медичну допомогу у слідчому ізоляторі.
До апеляційної скарги не додано доказів критичного погіршення стану здоров`я обвинуваченого та неможливості його перебування в установі попереднього ув`язнення. як на те вказує захисник.
В умовах слідчого ізолятора медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.
Крім того , апеляційний суд звертає увагу, що у разі встановлення у визначеному законом порядку незадовільного стану здоров`я, який перешкоджатиме подальшому перебуванню обвинуваченого під вартою, обвинувачений або його захисник не позбавлені права звернутися до суду із відповідним клопотанням про зміну раніше обраного/продовженого запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 177 та ст. 178 КПК України.
Відомості, що характеризують обвинуваченого, зокрема наявність у нього членів сім`ї були фактично враховані, як видно, як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при продовженні строку тримання під вартою.
Наявність сім`ї та дітей у обвинуваченого не можуть бути визнані такими чинниками, які самі по собі нівелюють встановлені у кримінальному провадженні ризики, зокрема ризик вчинити інші кримінальні правопорушення та не давали достатніх підстав стверджувати , що вони мають стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.
Доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого підлягає перевірці через нетривалий час в порядку ст. 315, 331 КПК судом першої інстанції , а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.
З даних , що містяться в ЄДРСР вбачається, що ухвалою Суворовського районного суду від 30.10.2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у з тримання під вартою на домашній арешт. Разом із тим ОСОБА_11 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 124050 грн.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року, якою в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4