ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/2258/19 Номер провадження 11-кп/814/711/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, № 0000117, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 з уточненнями на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 09 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токарівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, одруженого, працюючого старшим техніком в ТОВ «Гіпермаркет Ашан Україна», який зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого-

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспорними засобами терміном на три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави в сумі 59670 грн., 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 100000 грн., 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати на користь ОСОБА_8 яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в розмірі 100000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника по 6293 гривні 91 копійку щомісячними платежами, починаючи з 21 січня 2019 року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років 23 вересня 2025 року.

Вирішено питання речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, 21.01.2019 в 18 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі з боку с. Токарівка у напрямку головної дороги - траси «Харків-Щербаківка» Дергачівського району Харківської області.

Наближаючись до перехрестя з трасою «Харків- Щербаківка», перед яким знаки пріоритету були відсутні, а проїжджа частина мала сніговий накат, ОСОБА_7 проявив неуважність, не зменшивши швидкість, грубо порушуючи вимоги п.п. 16.11 та 16.15 Правил дорожнього руху України згідно з якими:

п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних, доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»,

п. 16.15 « Якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі ( темна пора доби, грязь, сніг, тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі», не зупинившись перед перехрестям, продовжив рух з виїздом на перехрестя та виїхавши на головну дорогу допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по своїй смузі руху з боку с. Гоптівка Дергачівського району Харківської області у напрямку м. Харкова на полосі руху останнього. Після чого, автомобіль «ВАЗ 11183», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 розвернуло за годинниковою стрілкою і він продовжуючи рух вперед, своєю лівою бічною стороною зіткнувся з передньою частиною автобусу «ПАЗ 32053», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який стояв на зустрічній полосі руху, відносно руху автомобілю «ВАЗ 11183», з включеним світловим показником лівого повороту.

Внаслідок дорожньо-транспортної події водій автомобіля «ВАЗ 11183» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №12-19/36/19Дт від 01.04.2019 причиною смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стала несумісна з життям травма тіла, яка складає комбіновану відкриту черепно-мозкову травму, закриту травму груді, органів грудної порожнини та травму тазу.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинуваченим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він зазначає і просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

В обгрунтування, зазначає, що під час судового розгляду кримінального провадження суд першої інстанції порушив вимоги кримінального процесуального законодавства щодо повноти судового розгляду (ст.410 Кримінального процесуального кодексу України).Так, зокрема, судом першої інстанції взагалі не були досліджені та ніяким чином не були враховані особливості складної дорожньої обстановки, в умовах якої сталася дорожньо- транспортна пригода. Ввжає, що однією із визначальних обставин у справах, пов`язаних із порушенням правил дорожнього руху, безсумнівно, є швидкість, із якою рухалися транспортні засоби, що брали участь у ДТП.

У вироку від 09.06.2020 року суд взагалі не вказав, із якою швидкістю рухалися Шевролет Авео та ОСОБА_12 , із посиланням на докази, з яких він дійшов такого висновку.Також автор апеляційної скарги вважає, що у даному кримінальному провадженні існують істотні розбіжності у доказах щодо швидкості, із якою рухався автомобіль ОСОБА_12 . Так само судом першої інстанції взагалі не була надана оцінка суперечливості між різними документами, наявними у матеріалах справи, щодо існування по напряму руху автомобіля Шевролет Авео дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу».

Також в апеляційній скарзі зазначається про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, апелянт вважає, що судом було призначено занадто суворе покарання.

Так судом в якості обставини, що пом`якшує покарання було враховано щире каяття ОСОБА_7 .

Разом з цим, судом першої інстанції було залишено поза увагою, що ОСОБА_7 вживав заходів для виклику медичної допомоги та поліції, тобто в умовах ситуації, що склалася, максимально можливо сприяв наданню потерпілому медичної допомоги, здійснював активне сприяння у розслідування обставин ДТП, брав участь у всіх процесуальних діях, що проводилися, у всіх судових засіданнях по справі.

На момент розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_7 у повному обсязі відшкодував матеріальну шкоду та витрати на поховання, понесені потерпілою ОСОБА_8 (підтверджується розпискою, що наявна в матеріалах справи,

ОСОБА_7 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягався, злочин вчинено вперше, характеризується необережною формою вини, в умовах, за яких потерпілий сам допустив порушення численних приписів правил дорожнього руху, що здійснило вплив на розвиток ДТП та настання наслідків, що настали.

Разом з цим, судом першої інстанції з огляду на зміст оскаржуваного вироку, усі вищенаведені факти враховані не були.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та його захисник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату і час судового засідання, заяв про перенесення або відкладення на адресу суду не надходило.

Прокурор вважає вирок суду законним та обгрунтованим.

Потерпіла про час, дату і місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду не з`явилась. У своїй письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, вирок вважає замконним.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції дослідивши докази у кримінальному провадженні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, оцінив їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку і дійшов обґрунтованих висновків про вчинення ОСОБА_7 злочину за обставин наведених у вироку.

Доводи обвинуваченого про неповноту судового розгляду є неспроможними, так як суд першої інстанції розглянув в межах обвинувачення та стосовно обвинуваченого всі надані сторонами докази та оцінив їх як кожен окремо так і в сукупності.

Твердження апелянта про невідповідність вироку суду фактичним обставинам кримінального провадження є надуманними, так як в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково та непогоджувався тільки з швидкістю автомобіля потерпілого. Разом з тим причиною дорожньої пригоди та настання наслідків стали порушення обвинуваченим п.п. 16.11 та 16.15 Правил дорожнього руху, які не повязані зі швидкістю транспортних засобів, а повязані з виїздом транспортного засобу під керуванням обвинуваченого з другорядної дороги на головну.

Посилання обвинуваченого на порушення судом першої інстанції принципу безпосередньості дослідження доказів не заслуговують на увагу, так як всі докази були досліджені безпосередньо в судовому засіданні їм надана відповідна оцінка, в тому числі і лазерний диск з відеозаписом.

Не відповідають дійсності і посилання обвинуваченого на проведення слідчих дій неуповноваженим слідчим, так як слідчий ОСОБА_13 виконував слідчі дії за дорученням старшого слідчого слідчого відділу, що не заборонено чинним законодавством.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину,а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання та особу винного.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 , в частині призначення судом занадто суворого покарання, колегія суддів вважає непереконливими, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначене судом ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, яке не є максимальним, призначене із врахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру та ступеню суспільної небезпечності, а тому колегією суддів таким, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для пом`якшення покарання, як просить обвинувачений, колегією суддів не встановлено.. як не вбаається і підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 09 червня 2020 року, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 А ОСОБА_15 В ОСОБА_16