Справа №590/315/23
№ провадження 1-кп/590/67/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2023 Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білиця Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за ч.2 ст.345 КК України

за участі учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В :

28.02.2023 близько 20:10 год., в ході несення служби на службовому автомобілі «Renault Duster» державний номер НОМЕР_1 , поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 (далі ВПД № 1) (с. Ямпіль) Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області старший сержант поліції ОСОБА_5 (службове посвідчення: СМП №009486 спеціальний жетон № 009950) разом з поліцейським сектору реагування патрульної ВПД № 1 (с. Ямпіль) Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, виконуючи свої службові обов`язки по охороні громадського порядку в смт. Ямпіль Шосткинського району Сумської області, згідно розстановки нарядів (затвердженої 28.02.2023 начальником ВПД №1 (с. Ямпіль) Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області підполковником поліції ОСОБА_8 ), рухаючись на зазначеному службовому автомобілі по бульвару Ювілейному в смт. Ямпіль Шосткинського району Сумської області, зупинились біля кафе «Мадарин» розташованого за адресою: Сумська область, Шосткинський район, смт. Ямпіль, бульвар Ювілейний, 7, з метою перевірки серед відвідувачів зазначеного закладу неповнолітніх осіб.

Поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вийшовши зі службового автомобілю підійшли до входу кафе «Мандарин», з якого в цей час вийшов ОСОБА_3 , який будучи у стані алкогольного сп`яніння став зухвало себе поводити по відношенню до працівників поліції та інших відвідувачів закладу, які в цей час стояли на вулиці біля вхідних дверей кафе. Зважаючи на поведінку ОСОБА_3 поліцейські зробили йому зауваження щодо поводження в громадських місцях та виказали вимогу надати їм для перевірки його особисті документи, які б засвідчили його особу.

В цей час, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, а саме ОСОБА_5 , який в цей час підійшов до нього на близьку відстань, та розуміючи, що останній виконує свої службові обов`язки, маючи умисел на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, умисно наніс ОСОБА_5 один удар лобною частиною голови в область нижньої губи та щелепи останнього, та одразу ж штовхнув його двома руками в область грудної клітини, від чого ОСОБА_5 не втримався та впав назад на асфальт не вдаряючись при цьому головою.

Після цього, з метою припинення неправомірної поведінки ОСОБА_3 , поліцейські СРПП ОСОБА_5 та ОСОБА_9 згідно ст.ст. 44-45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до ОСОБА_3 заходи фізичного впливу та кайданки.

В результаті нанесення ОСОБА_3 умисного удару лобною частиною голови в область нижньої губи та щелепи ОСОБА_10 , ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 згідно висновку експерта №37 від 01.03.2023 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та забійну рану нижньої губи, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, так як термін для загоєння необхідний більше 6, але менше 21 доби.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника підозрюваного ОСОБА_6 була укладена угода про примирення від 21.03.2023. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 повністю визнає свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаюється і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Приймаючи спільне рішення про примирення, сторони виходили з того, що матеріальна та моральна шкода потерпілому не заподіяна і потерпілий не має претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру, в зв`язку з чим цивільного позову заявляти не бажає.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді 2 /двох/ років обмеження волі. Застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України і звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку терміном, тривалість якого встановити вироком суду, поклавши на нього обов`язок:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачені ч.2 ст.345 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до нетяжкого злочину.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, вказав, що претензій до обвинуваченого не має, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Обвинуваченому та потерпілому судом роз`яснено, що уразі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Потерпілому також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора, який вважав, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.

Суд також дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та даним про особу обвинуваченого, а також санкції ч.2 статті 345 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст..100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 21 березня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 28.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 345 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України і звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік та, застосувавши ст.76 КК України, покласти на нього обов`язок:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Речові докази по справі, а саме:

Компакт-диск формату DVD-R за 28.02.2023 з відеозаписом, наданим ФОП « ОСОБА_11 » та компакт-диск формату DVD-R за 28.02.2023 з відеозаписом наданим адміністрацією Ямпільської селищної ради, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000232 від 28.02.2023 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя : ОСОБА_1