Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1054/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі кримінальне провадження №283/1054/21 за апеляційною скаргою прокурора Малинського відділу Коростенської оружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.12.2022 відносно

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України та кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначено покарання :

-за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

За правилами ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 08.06.2019 - 1 місяць, і остаточно визначено покарання - 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховано з часу приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави, 4576,60 грн. 60 коп. витрат за проведення судових експертиз.

Скасовано арешт накладений на наступне майно: одну пару взуття (кросівки) ОСОБА_10 .

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, будучи судимим 08.06.2019 Малинським районним судом за ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та своїми умисними, протиправними діями вчинив злочин проти власності та авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, за наступних обставин, 13 січня 2021 року, близько 23 години у ОСОБА_10 , який перебував на залізничному переїзді, 154 кілометру перегону, що розташований між м. Малин, Житомирської області та с. Пиріжки, Коростенського району, Житомирської області, виник злочинний умисл на заволодіння чужим майном, а саме, автомобілем марки «Mazda» моделі «323» з номерними знаками НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер шасі- НОМЕР_2 , тип-загальний легковий універсал-В та іншим майном, що перебував в автомобілі, що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння транспортним засобом, повторно, ОСОБА_10 , застосовуючи фізичну силу, незаконно проник у транспортний засіб та заволодів автомобілем марки «Mazda» моделі «323» з номерними знаками НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер шасі- НОМЕР_3 , тип-загальний легковий універсал-В, завів двигун даного автомобіля за допомогою предмета, який своїми зовнішніми ознаками схожий на ніж, в баку якого знаходилася пальне. Таким чином, заволодівши транспортним засобом, ОСОБА_10 поїхав на ньому в напрямку с. Пиріжки, Коростенського району, Житомирської області та в подальшому, керуючи автомобілем марки «Mazda» моделі «323» з номерними знаками НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер шасі- НОМЕР_3 , тип-загальний легковий універсал-В, ОСОБА_10 рухаючись по автодорозі зі сполученням «Київ -Ковель - Ягодин " звернув до с. Миклаївка Малинського району Житомирської області , де за вище вказаним селом зупинився, тим самим завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 26581, 50 гривень.

Своїми умисними діями, які виказились у незаконному заволодінн транспортним засобом, вчиненому повторно, ОСОБА_10 скоїв злочин тобто, передбачений ч.2 ст.289 КК України.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , 14 січня 2021 року, близько 10 години проникнувши в салон автомобіля марки «Mazda» моделі «323» з номерними знаками НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер maci- НОМЕР_2 , тип- загальний легковий універсал-В, який належить ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку чужого майна, а саме, коаксиальну акустичну систему торговельної марки «Prology» моделі «ТХ-6923», вартістю 675 грн.

Після цього, ОСОБА_10 разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 675 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_10 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_10 , 14 січня 2021 року, близько 10 години, перебуваючи за селом Маклаївка, Коростенського району, Житомирської області в напрямку села Тишів, Коростенського району, Житомирської області, проник до салону автомобіля марки «Mazda» моделі «323» з номерними знаками НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер шасі- НОМЕР_2 , тип-загальний легковий універсал-В, який належить ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку офіційних документів, а саме:

Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №39495823 від 20.06.2019;Довіреність №ННЕ915540 від 20.06.2019, про надання повноважень розпоряджатись від імені ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 автомобілем марки «Mazda» моделі «323» з номерними знаками НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер шасі- НОМЕР_2 , тип-загальний легковий універсал-В, яка завірена приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу ОСОБА_12 ; Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , яке видане на ім`я ОСОБА_11 на транспортний засіб марки «Mazda» моделі «323» з номерними знаками НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номер НОМЕР_5 , тип-загальний легковий універсал-В.

Після цього, ОСОБА_10 разом з викраденими документами зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим завдавши ОСОБА_8 майнову шкоду.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні офіційного документу, ОСОБА_10 скоїв злочин (кримінальний проступок) передбачений ч.1 ст.357 КК України.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, та постановити новий, яким визнати винним ОСОБА_10 за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити покарання: -за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі; -за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; -за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати засудженим на 5 (п`ять) років позбавлення волі. За правилами ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 08.06.2019 -1 місяць - і вважати засудженим на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі. При цьому, звертає увагу, що згідно ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи. В свою чергу, судом встановлено, що кримінальні правопорушення ОСОБА_10 вчинив 13.01.2021 і на момент їх вчинення не досяг повнолітнього віку - був неповнолітнім.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, яка просить вирок змінити з підстав зазначених в апеляційній скарзі, пояснення захисника та потерпілого, які покладаються на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

З висновками суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, про доведеність вини та кваліфікацію дій останнього, погоджується автор апеляційної скарги і ніким з можливих учасників процесу також не оспорюються, а тому не перевіряються апеляційним судом. Провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку ст.349 КПК України.

Згідно зі статтею 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Як вважає апеляційний суд, викладені прокурором доводи про неправильне застосування судом першої інстанції вимог кримінального Закону при призначенні покарання обвинуваченому є обґрунтованими.

Оскаржуваним рішенням - вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.12.2022, ОСОБА_10 визнано винним за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначено покарання: -за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі; -за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; -за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Як встановлено судом першої інстанції, що підтверджується і матеріалами судового провадження №283/1054/21, фактично всі епізоди злочинної діяльності вчиненні обвинуваченим 13.01.2021, тобто, на момент вчинення вище зазначених кримінальних правопорушень ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був неповнолітнім.

Разом з цим, нормами ст.61 КК України, визначено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

При цьому, судом першої інстанції помилково призначено покарання обвинуваченому за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі, таким чином, неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку у цій частині.

В свою чергу, санкція ч.1 ст.357 КК України, за якою ОСОБА_10 притягується до кримінальної відповідальності, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

Суд апеляційної інстанції з врахуванням конкретних обставин провадження, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, вважає що обвинуваченому ОСОБА_10 слід призначити покарання за ч.1 ст.357 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд вважає, що виправлення вище зазначеної помилки суду першої інстанції можливо шляхом відповідної зміни вироку, а тому апеляційна вимога прокурора про скасування вироку та постановлення нового є безпідставною, у зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.12.2022 відносно ОСОБА_10 , в частині призначення покарання, - змінити.

Призначити ОСОБА_10 за ч.1 ст.357 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. та вважати ОСОБА_10 засудженим - за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; - за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати засудженим ОСОБА_10 на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 08.06.2019, та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :