Справа № 592/5630/22
Провадження № 1-кп/592/528/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , осіб, які висловили бажання виступити поручителями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000102 від 04.07.2022 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.286-1 КК України та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки,-
встановив:
До Ковпаківського районного суду м.Суми від прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000102 від 04.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.286-1 КК України.
Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , оскільки існують ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які на цей час не перестали існувати та не зменшилися. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією ч.3 ст.286-1 КК України передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, тому обвинувачений може ухилитися від суду. ОСОБА_5 може протиправно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, що перешкодить повному, всебічному розгляду кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Інші запобіжні заходи, в тому числі і особиста порука, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Підстави для визначення застави у кримінальному провадженні відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені. ОСОБА_5 не має на меті жодним чином ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, брав на себе зобов`язання дотримуватися та неухильно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, роботи, усталений спосіб життя, перебуває на військовій службі за контрактом. Прокурор в клопотанні не наводить обставин, на підставі яких він зробив висновок, що ОСОБА_5 буде переховуватися від суду. ОСОБА_5 в умовах воєнного стану обмежений у можливості переховуватися від суду, в т.ч. виїхати за кордон. Відсутні реальні обставини, які б свідчили про наявність ризику перешкоджання здійсненню правосуддя. Прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права обвинуваченого на свободу.
Захисником подано клопотання про зміну запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки командира інженерно-саперного батальйону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , заступників командира інженерно-саперного батальйону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , начальника пожежної обслуги в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 .
В судовому засіданні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 виключно позитивно охарактеризували обвинуваченого ОСОБА_5 , який виконував бойові завдання на захист країни в умовах військової агресії, виявляв мужність, завжди був готовий допомогти бойовим побратимам.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.10.2022 року продовжений відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 05.12.2022 року включно.
Згідно з ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (пункт 4 ч.2 ст.183 КПК України).
Прокурор посилається на докази щодо обгрунтованості обвинувачення ОСОБА_5 , здобуті під час досудового розслідування.
Судом встановлено, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися судом при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, його продовженні не зменшилися і не перестали існувати. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння, який призвів до загибелі людини молодого віку ОСОБА_11 , якому на день загибелі виповнилося 19 років. Тому, суд приходить до висновку, що обвинувачений може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує. Оскільки він є військовослужбовцем певної військової частини, у разі зміни місця дислокації військової частини, ОСОБА_5 не зможе перебувати за місцем свого постійного проживання в м.Охтирка, також може приймати безпосередню участь у військових діях, і не буде мати можливості приймати участь в судовому розгляді кримінального провадження, що буде перешкоджати розгляду кримінального провадження в розумні строки. Розгляд кримінального провадження ще не розпочатий судом, тому не виключається можливість впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків, експертів в кримінальному провадженні.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Суд не вважає можливим застосувати запобіжний захід у виді особистої поруки до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який призвів до загибелі людини молодого віку ОСОБА_11 , який також був військовослужбовцем, призваний для захисту країни. ОСОБА_5 раніше вчиняв правопорушення проти безпеки дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння, що було враховано судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовженні. З врахуванням цих обставин, особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_5 .
Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, оскільки обвинувачений проходить військову службу за контрактом, в місці реєстрації в АДРЕСА_1 не проживав останні чотири роки.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, розмір застави не визначається.
Судом враховано репутацію ОСОБА_5 , який раніше не судимий, є військовослужбовцем за контрактом, має батьків, які проживають окремо в Охтирському районі. ОСОБА_5 в 2013 році був позбавлений права керування транспортними засобами і на час вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення не мав прав на керування транспортним засобом. Відносно обвинуваченого в лютому 2022 року був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, але у зв`язку з військовими діями, призупиненням діяльності Охтирського міськрайонного суду Сумської області, відсутні відомості про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Встановлені ризики на даній стадії судового розгляду, з врахуванням особи обвинуваченого, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Більш м`які запобіжні заходи, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особи обвинуваченого будуть недостатні для запобігання встановленим ризикам
З викладених підстав, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки та продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з 02 грудня 2022 року по 30 січня 2023 року включно, без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст.177, 182-184, 314-316 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з 02 грудня 2022 року по 30 січня 2023 року включно, без визначення розміру застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , надіслати в ДУ «Сумський СІЗО", захиснику.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1