Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2086/23
У Х В А Л А

28 березня 2023 року

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду в м. Києві кримінальне провадження № №0001140 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

до Подільського районного суду міста Києва надійшло кримінальне провадження №0001140 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про обрання до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора. ОСОБА_5 повідомив суду, що він працює кухарем до 20.00. Дорога до роботи займає 10 хвилин пішки.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд приходить до висновку, що прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, а також практики Європейського суду по правам людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України).

При обранні запобіжного заходу було враховано особу обвинуваченого та ризики, передбачені ст. 171 КПК України, а саме ризик переховування від суду, ризик впливу на потерпілих та свідків, ризик вчинення нового кримінального правопорушення, тому єдиним достатнім запобіжним заходом, який зможе убезпечити від вказаних ризиків, є домашній арешт . Будь-який інший менш суворий запобіжний захід не здатен запобігти цим ризикам.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 27 травня 2023 року включно, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 314 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, а саме з 23 години 00 хвилин по 07 годинку 00 хвилин наступного дня, заборонивши покидати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду у визначений час.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло ОСОБА_5 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали в частині застосування запобіжного заходу покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратури міста Києва.

Строк дії даної ухвали становить два місяці, тобто до 27 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_6