Справа № 308/8954/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
10.11.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/1106/20 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.11.2020, яким ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 та ТОВ «АВЕ Ужгород» про стягнення майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.
Роз?яснено ОСОБА_9 її право на звернення до суду з позовом про стягнення відповідної майнової та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов ТОВ «АВЕ Ужгород» задоволено та стягнуто на його користь з ОСОБА_10 2519,33 грн майнової шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 7 682 грн 15 коп процесуальних витрат, пов?язаних із залученням експерта:
- за проведення інженерно-транспортної експертизи № 10/216 від 25.05.2020, № 10/217 від 26.05.2020 та № 10/218 від 27.05.2020 в розмірі 817 грн 25 коп за кожну, № 10/215 від 03.06.2020 в розмірі 2615,2 грн та № 10/386 від 28.08.2020 в розмірі 1307,6 грн, у загальному розмірі 6374,55 грн;
- за проведення фототехнічної експертизи № 10/214 від 15.06.2020 в розмірі 1307,6 грн.
Вирішено долю речових доказів: уламок пластикової деталі, опечатаний паперовою біркою та уламки скла/пластикових деталей, упаковані в спецпакет INZ3007629, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ухвалено знищити.
ОСОБА_10 визнаний винним в тому, що 20.04.2020, біля 15 години 22 хвилини, він, керуючи автомобілем «Фольксваген Каді», номерний знак НОМЕР_1 , їдучи по другорядній дорозі на вулиці 8-го Березня, в напрямку головної дороги по вул. Минайській, діючи всупереч вимог п. 8.7.3 ґ) та е) Правил дорожнього руху, яким передбачено: 8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух, наближаючись до перехрестя, з головною дорогою, не надав дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрестя по головній дорозі, а продовжив рух, здійснюючи маневр виїзду з другорядної на головну дорогу, не впевнившись, що це буде безпечним та не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, зокрема водію «Опель Астра», н.з. Республіки Польща НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який наближався по головній дорозі на вулиці Минайській та мав перевагу в русі, в результаті чого ОСОБА_10 допустив зіткнення з останнім.
Внаслідок вищевказаної ДТП пасажир автомобіля «Опель Астра», н.з. Республіки Польща НОМЕР_2 , ОСОБА_12 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому променевої кістки справа та перелому діафізу лівої ключиці зі зміщенням кісткових уламків.
Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № 10/386 від 28.08.2020 в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Фольксваген Кадді», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 вбачається невідповідність вимогам пунктів 8.7.3 ґ) та е) Правил дорожнього руху, який виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору в момент, коли водій автомобіля «Опель Астра», н.з. Республіки Польща НОМЕР_2 , ОСОБА_11 не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.
Вищевказані невідповідності в діях ОСОБА_10 , з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.
В апеляційній скарзі прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 просить:
1) вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.11.2020 стосовно ОСОБА_10 скасувати у зв?язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого;
2) ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним та призначити йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік шість місяців;
3) на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину;
4) на підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов?язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.
Апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що вказаний вирок суду є незаконним у зв?язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого.
Верховним Судом неодноразово надавалася оцінка призначенню покарання за ч.2 ст.286 КК України.
У постанові Верховного Суду від 11.03.2020, справа № 439/548/19, йдеться про те, що навіть позитивна характеристика, відшкодування завданих потерпілим збитків не можуть бути визнані підставами для застосування положень щодо призначення покарання з іспитовим строком без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Оскільки кримінальне правопорушення належить до суспільно небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, позиція потерпілих у справі щодо покарання, яке він повинен понести за вчинене, при вирішенні цього питання судом не є вирішальною.
Судом не повною мірою взято до уваги при призначенні покарання такі обставини, які характеризують особу обвинуваченого та наслідки його дій: а) суспільні риси обвинуваченого його відношення до дотримання Правил дорожнього руху та невжиття заходів до уникнення дорожньо-транспортної пригоди; б) розмір шкоди, заподіяної злочином та ризик заподіяння такої іншим учасникам дорожньо-транспортної пригоди; в) ступінь тяжкості вчиненого злочину та санкцію статті кримінального закону за вчинене.
На думку прокурора в даному випадку також має місце неповнота дослідження місцевим судом обставин даної справи, поверховість, судом не обґрунтовано, які обставини взяті ним до уваги при призначенні покарання обвинуваченому без прзначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобами.
Обвинуваченому призначено покарання у виді штрафу, не зважаючи на те, що він не працює та доходи не отримує.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить:
1) скасувати вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.11.2020 щодо ОСОБА_10 в частині визначення дати події кримінального правопорушення і кола учасників та наслідків дорожньо-транспортної пригоди для потерпілої ОСОБА_9 ;
2) постановити новий вирок в цій частині, а в решті залишити його без змін.
Апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_9 обґрунтовує тим, що вона вважає, що оскаржений нею у даній справі вирок суду в частині викладення фабули кримінального правопорушення та встановлення обставин справи щодо кола учасників дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) є неповним, те саме стосується наслідків для потерпілої ОСОБА_9 , а також в частині встановлення дати події.
Відтак такий є необґрунтованим і незаконним через відсутність повно, всебічно та об?єктивно з?ясованих обставин, що є підставою для скасування вироку суду в цій частині з ухваленням нового вироку.
Місцевий суд в порушення норм закону та безпосереднього дослідження доказів не допитав потерпілу ОСОБА_9 та не встановив, що згідно із протоколом огляду місця події, описом схеми ДТП, поясненнями його учасників на місці події вказана подія відбулася близько 15 години 23 квітня 2020 року, а не 20 квітня 2020 року, як зазначено слідчим у повідомленні про підозру і в обвинувальному акті.
Окрім того, суд не дослідив, що ОСОБА_9 входить до кола учасників ДТП і є потерпілою, майну якої завдано матеріальної шкоди через зіткнення з автомобілем «Опель Астра», н.з. Республіки Польщі НОМЕР_2 , який від зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», н.з. НОМЕР_1 , відкинуло на автомобіль «Форд Фьюжн» (Ford Fusion), номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 на праві власності та який рухався по смузі зустрічного руху вулицею Минайською в м. Ужгород, що підтверджується схемою ДТП, поясненнями ОСОБА_9 на місці події 23.04.2020, наявних в матеріалах кримінального провадження.
Судом неналежно досліджені матеріали даного кримінального провадження, не встановлено участі потерпілої ОСОБА_9 у події ДТП, не встановлено факту пошкодження її майна.
Через відсутність у описовій частині оскаржуваного потерпілою вироку опису обставин події щодо участі автомобіля, позначеного на схемі ДТП під № 3, неспівпадіння дати події, повідомленої страховику, потерпіла позбавлена можливості звернутися до страхової компанії власника транспортного засобу, цивільну відповідальність якого на випадок ДТП застраховано, за відшкодуванням завданих збитків.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_13 , які підтримали в повному обсязі подані прокурором та потерпілої відповідної апеляційної скарги, обговоривши зазначені вище доводи учасників, вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд вважає, що вказані вище апеляційні скарги сторони обвинувачення підлягають задоволенню частково з таких підстав.
З мотивувальної частини оскарженого прокурором ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.11.2020 щодо ОСОБА_10 вбачається, що місцевий суд під час розгляду даної справи застосував положення ч.3 ст.349 КПК України з таких підстав.
Учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, з?ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз?яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Апеляційний суд визнає, що застосувавши під час розгляду даної справи положення ч.3 ст.349 КПК України, місцевий суд допустив наступне істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для безумовного скасування ухваленого у даній справі вироку щодо ОСОБА_10 з призначенням нового розгляду даної справи в тому ж суді першої інстанції.
Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Зі змісту оскарженого у даній справі вироку щодо ОСОБА_10 не вбачається встановленої місцевим судом обставини про те, чи не заперечують учасники судового провадження протизастосування судом наведене вище положення ч.3 ст.349 КПК України, що обов?язково має бути встановлено судом згідно даного процесуального закону.
Під час нового розгляду даної справи місцевим судом необхідно врахувати та надати оцінку відображеним вище в апеляційній скарзі доводам прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та наступним доводам потерпілої ОСОБА_9 .
Вона вважає, що оскаржений нею у даній справі вирок суду в частині викладення фабули кримінального правопорушення та встановлення обставин справи щодо кола учасників надалі ДТП є неповним, те саме стосується наслідків для потерпілої ОСОБА_9 , а також в частині встановлення дати події.
Місцевий суд не допитав потерпілу ОСОБА_9 та не встановив, що згідно із протоколом огляду місця події, описом схеми ДТП, поясненнями його учасників на місці події вказана подія відбулася близько 15 години 23 квітня 2020 року, а не 20 квітня 2020 року, як зазначено слідчим у повідомленні про підозру і в обвинувальному акті.
ОСОБА_9 входить до кола учасників ДТП і є потерпілою, майну якої завдано через вказану ДТП матеріальної шкоди через зіткнення з автомобілем «Опель Астра», н.з. Республіки Польщі НОМЕР_2 , який від зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді», н.з. НОМЕР_1 , відкинуло на автомобіль «Форд Фьюжн» (Ford Fusion), номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 на праві власності та який рухався по смузі зустрічного руху вулицею Минайською в м. Ужгород, що підтверджується схемою ДТП, поясненнями ОСОБА_9 на місці події 23.04.2020, наявних в матеріалах кримінального провадження.
Отже судом не встановлено участі потерпілої ОСОБА_9 у події ДТП, не встановлено факту пошкодження її майна, мотивувальна частина оскаржуваного потерпілою вироку опису обставин події щодо участі автомобіля, позначеного на схемі ДТП під № 3, неспівпадіння дати події, повідомленої страховику, потерпіла позбавлена можливості звернутися до страхової компанії власника транспортного засобу, цивільну відповідальність якого на випадок ДТП застраховано, за відшкодуванням завданих збитків.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404,407,412,415,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області щодо ОСОБА_10 від 20.11.2020 скасувати.

Призначити новий розгляд даної кримінальної справи в тому ж місцевому суді зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: