Справа № 562/3142/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

12.12.2022 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000605 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 08 жовтня 2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

26 жовтня 2020 року близько 18:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи за приміщенням магазину «Продукти», що по вул.Шкільна, 23 в м.Здолбунів Рівненської області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, відкрито заволодів шляхом ривка з лівої руки ОСОБА_4 мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «ТА-1203» вартістю 439 грн. 20 коп., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 50 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 489 грн. 20 коп.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині за ч.2 ст.186 КК України не визнав. По суті показав, що приблизно за пів року до події при розмові із своїм знайомим, з яким разом перебував невідомий на той час йому ОСОБА_4 , щодо здачі металобрухту, потерпілий повідомив йому, що знає таке місце, взяв у нього пакет з металом вартістю приблизно 300 грн. і пішов, однак не повернувся та грошей йому за метал не відав. Через це він неодноразово підходив до ОСОБА_4 і просив повернути йому гроші за метал, однак останній спочатку погоджувався віддати гроші, а потім казав, що не віддасть. У зв`язку з цим 26 жовтня 2020 року, побачивши ОСОБА_4 біля магазину «Продукти» по вул.Шкільна, 23 в м.Здолбунів Рівненської області, він вирішив вчергове підійти до нього за боргом. Оскільки потерпілий знову відмовив йому повернути борг, то він забрав у нього мобільний телефон, з якого вийняв сім-картку та віддав ОСОБА_4 , сказавши, що поверне телефон після того як той поверне йому борг, та пішов. Телефон ОСОБА_4 він через деякий час віддав безкоштовно ОСОБА_7 , бо в того не працював телефон. Корисливих мотивів та мети особистого збагачення за рахунок потерпілого він не мав. Через це своєї вини у пограбуванні потерпілого не визнає.

Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, що розцінюється як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєному доведена повністю.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 26 жовтня 2020 року він разом з ОСОБА_8 знаходився за приміщенням магазину «Продукти» по вул.Шкільна, 23 в м.Здолбунів Рівненської області. Під час розмови по телефону з ОСОБА_9 , якому пояснював своє місцезнаходження, до нього підбіг ОСОБА_5 , який вирвав з лівої руки належний йому телефон марки «Nokia». Вставши з лавки, він попросив ОСОБА_5 повернути йому телефон, однак останній вийняв з телефону сім-картку, штовхнув його рукою, внаслідок чого він впав, та побіг. В цей час до них під`їхав ОСОБА_9 , з яким вони намагалися знайти за місцем проживання ОСОБА_5 та повернути телефон, однак того вдома не було, тому звернулися до поліції, а сім-картку він не знайшов. Наявність боргу перед ОСОБА_5 , якого до цієї події взагалі не знав, за наведених ним обставин в сумі 300 грн. за нібито проданий на прохання обвинуваченого металолом потерпілий категорично заперечує. Однак підтвердив, що ОСОБА_5 декілька разів до цієї події підходив до нього з вимогою повернути борг, який він не визнає, оскільки ніякого металолому в нього не брав та не продавав, однак припускає, що останній міг його з кимось переплутати. Розмову про борг в день події категорично заперечує, а свідок ОСОБА_8 не міг такої розмови чути, оскільки поруч не знаходився. На даний час будь-яких претензій до обвинуваченого він не має та просить ОСОБА_5 суворо не карати.

Показання потерпілого щодо обставин відібрання у ОСОБА_4 телефону, пошуки обвинуваченого з метою повернення телефону та звернення в поліцію повністю підтвердили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а показання обвинуваченого щодо передачі викраденого телефону свідок ОСОБА_7 .

Крім того, вина обвинуваченого у скоєному та обставини події узгоджуються також з такими доказами, як:
- реєстрацією повідомлення ОСОБА_9 зі служби 102 про пограбування 26 жовтня 2020 року ОСОБА_4 невідомою особою, відомості про якого дізналися 29 жовтня 2020 року;
- протоколом прийняття від потерпілого ОСОБА_4 заяви про вчинене невідомою особою щодо нього кримінального правопорушення;
- протоколом огляду місця події від 15 листопада 2020 року;

- протоколом огляду телефону марки «Nokia» моделі «ТА-1203» від 02 листопада 2020 року, який добровільно видав ОСОБА_7 ;

- протоколом проявлення особи для впізнання за фотознімками від 02 листопада 2020 року, згідно з яким потерпілий впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 26 жовтня 2020 року вирвала у нього з руки належний йому телефон марки «Nokia»;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 24 листопада 2020 року, під час якого потерпілий ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 показали на місці обставини події.

Ринкова вартість належного потерпілому мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1203» згідно висновку експерта №3.2-1280 від 04 листопада 2020 року становить 439 грн. 20 коп.

З роз`яснень, які містяться в пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року №10, предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

З суб`єктивної сторони відкрите викрадення чужого майна передбачає прямий умисел особи, яка усвідомлює, що посягає на чужу власність, на яке вона не має права, передбачає спричинення матеріальної шкоди та обов`язковою ознакою є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб.

З огляду на встановлені обставини події, відсутність будь-яких належних та допустимих доказів наявності боргу потерпілого ОСОБА_4 перед ОСОБА_5 , критичну оцінку показів свідка ОСОБА_8 щодо розмови про борг в день події, суть якої не може пригадати та на досудовому слідстві такі обставини слідчому не повідомляв, спосіб заволодіння чужим майном, яким розпорядився на користь інших осіб, доводи обвинуваченого про відсутність в його діях корисливих мотивів та мети збагачення за рахунок майна потерпілого не є переконливими.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває та перебуває на обліку у лікаря нарколога внаслідок вживання алкоголю, раніше судимий за корисливі злочини.

Зокрема, вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2020 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, і це нове кримінальне правопорушення він вчинив після постановлення вказаного вироку протягом іспитового строку, а тому покарання згідно ч.3 ст.78 КК України слід призначити з урахуванням вимог ст.ст.71, 72 КК України.
З досудової доповіді органу пробації вбачається, що виправлення ОСОБА_5 , з огляду на його спосіб життя та високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, без позбавлення або обмеження воли може становити небезпеку для суспільства.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

За таких умов суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі є неможливим.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Розмір витрат на залучення експертів у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи становить 653 грн. 80 коп., які відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
З урахуванням обставин справи та положень ст.ст.177-179 КПК України обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2020 року та визначити у виді позбавлення волі строком 4 /чотири/ роки 1 /один/ місяць.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів з покладенням таких обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи чи навчання; не покидати місце проживання по АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години по 07:00 годину наступного дня без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк покарання обвинуваченому обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1203», який належить потерпілому ОСОБА_4 та переданий йому на відповідальне зберігання, залишити власнику.

Документи кримінального провадження №0000605 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Накладений ухвалою суду від 03 листопада 2020 року арешт на мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1203» - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: