Справа № 369/967/23
Провадження №1-кс/369/261/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003058 від 22 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3,4 статті 191 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання сторона кримінального провадження вказує, що слідчими слідчого відділу ВП № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0003058 від 22 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3, 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, прокурором встановлено, що у невстановлений час та у невстановленому місці у громадянина ОСОБА_4 виник злочинний план, який полягав у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Так, відповідно до злочинного плану ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою (шахрайство), звернувся до раніше знайомих йому громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з проханням позичити грошові кошти для ведення власного бізнесу.

Так, упродовж 2015-2016 років між громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено ряд договорів про надання фінансової допомоги на загальну суму понад 850 000 гривень. При цьому, під час отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_7 надавав розписки.

Крім того, впродовж 2015-2016 років між громадянином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено ряд договорів про надання фінансової допомоги на загальну суму понад 722 000 гривень. При цьому, під час отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_7 надавав розписки.

Однак, ОСОБА_4 у визначений договорами термін грошові кошти не повернув, розпорядившись при цьому грошовими коштами на власний розсуд, на витрати не пов`язанні зі створенням та розвитком бізнесу.

Таким чином, прокурор зазначає, що ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, створив видимість ведення господарської діяльності для розвитку якої необхідні грошові кошти, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою, розуміючи при цьому, що бізнесом він займатись не буде, а грошові кошти насправді не поверне.

У зв`язку з цим необхідно дослідити документи, які перебувають у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), а саме: договорів про надання фінансової допомоги укладених з ОСОБА_4 , додаткових угод до них, актів приймання передачі грошових коштів, розписок та інших документів щодо виконання укладених договорів, в тому числі позовних заяв, рішень за ними та документів щодо їх виконання.

Прокурор вважає, що у ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні може виникнути необхідність у проведенні експертиз. Відповідно до положень пункту 1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5, об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються лише оригінали документів.

Потреби досудового розслідування в оригіналах документів, які можуть бути процесуальним джерелом доказів та необхідні для проведення подальшого слідства у кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи окремих осіб.

Беручи до уваги вищевикладене та ураховуючи, що оригінали документів що містять охоронювану законом таємницю, які можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають суттєве значення для установлення обставин у кримінальному провадженні, їх вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до документу, який іншим способом неможливо отримати, прокурор просив суд:

- надати прокурору ІНФОРМАЦІЯ_4 , який входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003058 від 22 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3, 4 статті 190 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів (з можливістю вилучення їх оригіналів), які перебувають у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), а саме до всіх договорів про надання фінансової допомоги укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , додаткових угод до них, актів приймання передачі грошових коштів, розписок та інших документів щодо виконання укладених договорів, в тому числі позовних заяв, рішень за ними та документів щодо їх виконання.

В судове засідання прокурор не з`явився, проте в клопотанні просив розгляд проводити без його участі, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК судове засідання проводиться без виклику особи, у володінні якої знаходиться така інформація.

За нормами ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду слідчим суддею клопотання, за допомогою технічних засобів, не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно до вимог ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2017 до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0003058 від 22 березня 2017 року.

Згідно ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин на які вони посилаються.

Відповідно до п. 5,6,7 ч. 2 ст. 160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що відомості, до яких планується отримати тимчасовий доступ, самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та будуть використані як докази у даному досудовому розслідуванні.

Проте, стороною кримінального провадження в порушення вимог ч.6 ст.163 КПК України та ч.5 ст.132, ч.2 ст.160 КПК України не додано до клопотання жодного належного доказу обставин, на які вона посилається у тексті клопотання.

В той же час, в матеріалах поданого клопотання наявні додатки, а саме: копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, копія протоколу допиту потерпілого, копії договорів про надання фінансової допомоги, копії розписок та інші копії документів, які є неналежної (нечитабельної) якості.

А відтак, стороною кримінального провадження взагалі не надано слідчому судді жодних матеріалів кримінального провадження, які б засвідчували наведені у клопотанні обставини. Отже, вищенаведене свідчить про невідповідність клопотання прокурора вимогам КПК України.

Крім того, слідчим суддею було встановлено, що стороною кримінального провадження в клопотанні не було дотримано вимог п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки під час складання клопотання прокурор як суб`єкт, який безпосередньо здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування, повинен не лише констатувати наявність необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а навести суду відповідні аргументи, що підтверджують таку необхідність.

При цьому, для оцінки потреб досудового розслідування, згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Однак, вказаних вимог прокурором при зверненні з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів до слідчого судді при розгляді вказаного клопотання, дотримано не було.

З матеріалів вказаного кримінального провадження, доданих до клопотання, вбачається, що сторона кримінального провадження в порядку ст.ст. 40, 93 КПК України не зверталась до потерпілого ОСОБА_5 з вимогою про надання необхідних документів, та, відповідно, не отримувала від вказаної особи відмову, а отже стороною кримінального провадження не доведено необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей і документів.

Клопотання належним чином не мотивоване та не наведено доказів, що особа, у володінні якої перебувають документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження, тобто прокурор не врахував можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку що у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити, оскільки встановлена відсутність правових підстав, передбачених ч.4, ч.5 ст.132, ч.2 ст.160, ч.6 ст.163 КПК України, для надання тимчасового доступу до речей та документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110,131-132,159- 166, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003058 від 22 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3,4 статті 191 Кримінального кодексу України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1