Справа № 282/22/23
Провадження № 1-кс/282/54/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року

смт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000005 від 04.01.2023 -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт на належний ОСОБА_5 на праві приватної власності автомобіль марки "Renault" моделі Master р/н НОМЕР_1 , в частині заборони права розпорядження та/або користування ним.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Любарського районного суду від 23.01.2023 накладений арешт (позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування) на майно, а саме: автомобіль марки «Renault» моделі «Master» р/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 та який перебував на момент вчинення злочину у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Підставою для накладення арешту на зазначене майно стала необхідність забезпечення збереження речових доказів, а також необхідність проведення відповідних процесуальних дій в рамках кримінального провадження із транспортним засобом.

На думку представника, даний арешт має бути скасований, оскільки відпала потреба у подальшому утриманні майна, а подальше його утримання у органу досудового розслідування завдає збитків власнику майна та його користувачеві.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та вказав, що на даний час триває досудове розслідування, даний автомобіль є знаряддям вчинення злочину, так як за його допомогою перевозилась лісова продукція, на даний час встановлюється місце незаконної порубки, а тому потреба в арешті автомобіля не відпала.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши і дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Любарського районного суду від 23.01.2023 накладений арешт (позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування) на майно, а саме: автомобіль марки «Renault» моделі «Master» р/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 та який перебував на момент вчинення злочину у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Арешт накладено у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою збереження його в якості речового доказу.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави, коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпала потреба у його застосуванні; арешт було накладено необґрунтовано.

Твердження адвоката ОСОБА_4 про те, що в арешті вищевказаного майна відпала потреба, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду даного клопотання, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчено.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За встановлених обставин, із урахуванням позиції представника власника майна, слідчого та наявних у матеріалах клопотання доказів, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, беззаперечних доказів зникнення потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження або необґрунтованості накладення арешту на майно в ході розгляду клопотання встановлено не було, у зв`язку із чим слідчий суддя не вбачає підстав на даному етапі досудового розслідування скасовувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 23 січня 2023 року.

Відмова у задоволенні клопотання не позбавляє власника майна повторно звернутись із клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому статтею 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 100, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000005 від 04.01.2023 - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 30 хв. 27.03.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1