Справа № 369/2166/23
Провадження №1-кс/369/470/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференції в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000477 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчого мотивоване тим, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000477 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. Крім того, Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ. Крім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ. Разом з тим, Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, а також Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України № 1889/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно ст.68 Конституції України, кожен громадянин зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», боєприпаси (крім боєприпасів до мисливської, спортивної зброї) не можуть перебувати у власності громадян.

Порядок поводження зі зброєю, в тому числі підстави і процедуру одержання спеціальних дозволів на її придбання, носіння і зберігання, на даний час установлено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 з наступними змінами (далі - Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 (далі - Інструкція).

Згідно п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя, бойові припаси до неї, холодна зброя, вибухові матеріали і речовини та інше.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

27.02.2022, точного часу не встановлено ОСОБА_5 , перебуваючи в полі с. Синяк поблизу моста через р. Ірпінь, Бучанського району Київської області виявив тридцять три патрони. В цей час, у ОСОБА_5 , який достовірно розумів про те, що дані патрони належать до боєприпасів, виник злочинний умисел на незаконне їх придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

Одразу після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи про те, що вказані вище патрони належать до боєприпасів, поводження з якими здійснюється за наявності відповідного на те дозволу, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, для власного використання всупереч передбаченому вище законом порядку придбав шляхом знахідки вказані вище тридцять три патрони, які належать до боєприпасів утримуючи його при собі, без передбаченого законом дозволу поклав його до сейфу у вищевказаному гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_5 10.02.2023 близько 15 год. 30 хв. незаконно придбані за вищевказаних обставин боєприпаси, а саме тридцять три патрони поклав до чорної тряпчаної сумки-мішка та поклавши її до лівої кишені куртки вийшов з дому за вищевказаною адресою та попрямував у власних справах. Цього ж дня, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 , виходячи з свого домоволодінння за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно утримуючи при собі вищевказані боєприпаси, був зупинений працівниками поліції, в порядку Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з підозрілою поведінкою. На запитання працівників поліції чи наявні ОСОБА_5 при собі заборонені обігом в Україні предмети чи речовини, останній повідомив, що у його сумці наявні боєприпаси.

Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області і в ході проведення огляду, 10.02.2023 о 15 год. 40 хв. у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено вищевказані тридцять три патрони.

Згідно висновку експерта, надані на дослідження тридцять три патрона належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 7,62х39, які споряджені кулями «ПС», із сталевим осердям, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

11.02.2023 слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Синяк, Вишгородського району, Київської області, українець, громадянин України, маючий середньо-технічну освіту, офіційно працевлаштований в ТОВ «Технікс Трейдінг» на посаді директора, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме: рапортом працівника поліції ПОГ про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 10.02.2023 біля буд АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;висновком експерта від 11.02.2023 № СЕ-19/111-23/7467-БЛ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення; іншими матеріалами в сукупності.

Вважаю, що підозрюваний ОСОБА_5 у випадку не застосування відносно нього запобіжного заходу може не виконувати покладені на нього обов`язки, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж провадженні.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваного ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 7 років, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Разом з цим, в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний не має недієздатних чи непрацездатних утриманців, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків.

Крім того, ОСОБА_5 може вчинити ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для кримінального провадження, а саме те, що місцезнаходження частини речових доказів наразі не встановлено.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 , може впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні. Необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний маючи вільну можливість у пересуванні та знаючи про фактичне місце проживання свідків, які ще не допитані безпосередньо в суді, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що підозрюваний перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, таким чином реалізувати ризик, передбачений п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що ОСОБА_5 , має широке коло близьких родичів, знайомих, друзів, яких останній може схиляти до дачі неправдивих показів органу досудового розслідування на його користь, в тому числі щодо забезпечення собі псевдо алібі, таким чином перешкоджатиме органу досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що останній не має офіційного місця роботи, офіційного джерела доходу, а як наслідок відсутність грошових коштів для забезпечення належного рівня життя. Вказане кримінальне правопорушення останній вчинив з корисливих мотивів та може вчиняти інші злочини по відношенню до майна третіх осіб.

Згідно з доводами клопотання, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є, згідно ч.2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених п.2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав, викладених в останньому.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_9 не заперечували щодо заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

10.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, кримінальному провадженні присвоєно № 0000477.

11.02.2023 року слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: рапортом працівника поліції ПОГ про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 10.02.2023 біля буд 7 по вул. Київській, с. Синяк, Бучанського району, Київської області; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;висновком експерта від 11.02.2023 № СЕ-19/111-23/7467-БЛ.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років; ризиком того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, таким чином реалізувати ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що ОСОБА_5 , має широке коло близьких родичів, знайомих, друзів, яких останній може схиляти до дачі неправдивих показів органу досудового розслідування на його користь, в тому числі щодо забезпечення собі псевдо алібі, таким чином перешкоджатиме органу досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , який офіційно працевлаштований в ТОВ «Технікс Трейдінг» на посаді директора, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Синяк, Вишгородського району, Київської області, українця, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, офіційно працевлаштованого в ТОВ «Технікс Трейдінг» на посаді директора, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання (строком на 58 днів), до 10 квітня 2023 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

-не спілкуватися (без дозволу прокурора) із свідками та учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до органів міграційної служби паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1