ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5236/23

Провадження № 11-сс/4820/97/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2023 року у кримінальному провадженні №00000625 від 21 лютого 2023 року, якою клопотання слідчого задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій областіперебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 21 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000625 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2023 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Тоді ж, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, узгоджено між собою, невстановлена досудовим розслідуванням особа зателефонувала 20.02.2023 на стаціонарний телефон за номером НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_8 , повідомивши завідомо неправдиві відомості, що її донька ОСОБА_9 потрапила у дорожньо-транспортну пригоду та потребує невідкладної медичної допомоги, за яку необхідно передати грошові кошти в найкоротший термін.

Після цього, ОСОБА_6 , 20.02.2023 близько 10.50 год., будучи обізнаною про телефонний дзвінок до потерпілої та його зміст, прибувши до квартири АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом передачі грошових коштів для лікування ОСОБА_10 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, представившись потерпілій іншою особою, заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 у сумі 32000 гривень та 60 Євро, 6-ма купюрами номіналом по 10 Євро (згідно курсу НБУ від 20.02.2023 року 2330,262 гривень), тобто загальну суму 34330, 262 гривень.

24.02.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

За вказаним кримінальним провадженням на розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за місцем її проживання.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.02.2023 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, ухвалити нове рішення, яким обрати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання строком на 2 місяці.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.

Судом безпідставно не враховано наявність реального ризику того, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки особа не працює, не має постійного джерела доходу, є обґрунтована підозра у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, який особа вчинила на території міста Тернопіль, що свідчить про криміногенність поведінки ОСОБА_6 .

На думку прокурора, доводи суду в частині неможливості застосування цілодобового домашнього арешту у зв?язку з воєнними діями на території України та відсутністю постійного водопостачання на території м. Миколаїв є неналежним чином мотивованими і обґрунтованими, оскільки в оскаржуваному рішенні суду не наведено належні факти щодо підтвердження відсутності нормального водопостачання на території м. Миколаїв, а залишення місця проживання підозрюваної під час дії повітряної тривоги в силу об`єктивних обставин з метою збереження власного життя та здоров`я не будуть слугувати підставою для порушення вимог запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Окрім того, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24.02.2023 ОСОБА_6 вже обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 год. по 06.00 год. в іншому кримінальному провадженні.

Прокурор вважає, що особисте зобов`язання не підлягає застосуванню з огляду на особу підозрюваної, наявні ризики, а тому виникають реальні сумніви того, що ОСОБА_11 виконуватиме покладені на неї судом обов`язки.

Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь яких клопотань від осіб, яких можна вважати такими, що заслуговують на довіру суду у межах того, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, до суду не надходило.

Клопотань про можливість внесення застави як самою підозрюваною, так і іншими фізичними особами до суду також не надходило.

Позиція учасників судового провадження

Захисник та підозрювана заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Прокурор просила задовольнити апеляційну скаргу, застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції скасувати з огляду на її необґрунтованість та незаконність, зазначила, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, ознайомившись із матеріалами справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених обставин кримінальний процесуальний закон покладає на слідчого, який звертається із відповідним клопотанням, яке повинно містити крім викладу обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, також обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та посилання на матеріали, що підтверджують всі ці обставини, відповідно до вимог статті 184 КПК України.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованості на цій стадії досудового розслідування підозри, пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що вона могла вчинити вказане правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження, додані до клопотання слідчого і доведено прокурором, а також обґрунтованість підозри не оспорюється стороною захисту.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку як про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, так і існування двох ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, із трьох зазначених слідчим в клопотанні, у зв`язку з чим дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосував до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким рішенням.

Відповідно до статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 176 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

За змістом статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Стосовно існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання, в тому числі й у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує відповідній особі у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване їй кримінальне правопорушення існує.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеним ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки судом не допитані.

Разом з тим, слідчий суддя вважав недоведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки, лише та обставина, що підозрювана офіційно не працевлаштована, та те, що зі слів сторони обвинувачення, іншим органом досудового розслідування ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, не може свідчити про існування вказаного ризику після викриття її дій працівниками поліції.

Між тим, погодитися з такою думкою слідчого судді колегія суддів не може.

У поданій апеляційній скарзі прокурор наголошує, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24.02.2023 ОСОБА_6 в іншому кримінальному провадженні вже обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22.00 год. по 06.00 год. на період до 22.04.2023.

Ця обставина була перевірена та підтверджена під час апеляційного розгляду, зазначена ухвала не оскаржувалася, тому колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо недоцільності застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу та вважає наявним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, на підтвердження чого може свідчити кримінальне провадження №0000509 від 21.02.2023, у якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України.

Окрім того, при обранні запобіжного заходу слідчий суддя зазначив, що підозрювана є особою молодого віку, раніше не судима, має постійне місце проживання, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, проживає у місті Миколаїв, в якому на даний час, в зв`язку з воєнними діями на території України, відсутнє нормальне водопостачання та часто лунають сигнали повітряної тривоги, у зв`язку з загрозами ракетних обстрілів, задля перебування в укритті під час сигналів повітряних тривог та задля можливості забезпечити себе їжею та водою, і тому вказане дозволяє застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з чим колегія суддів не може погодитися.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, який був спрямований на заволодіння коштів особи похилого віку за попередньою змовою групою осіб, було встановлено, що це не єдиний випадок, який мав місце, і є ймовірність, що у подальшому можуть з`явитися відомості щодо вчинення інших кримінальних правопорушень. Також перебування підозрюваної під домашнім арештом по місцю проживання не перешкоджатиме їй за наявності об`єктивних обставин з метою збереження власного життя та здоров`я спуститися до найближчого укриття, та не призведе до порушення вимог запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

При вирішені питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної, колегія суддів враховує вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання нею вини (в тому числі позбавлення волі на строк до трьох років), особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання на території України, незаміжня, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, але 22.02.2023 Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні № 0000509 від 21.02.2023 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України.

Відповідно до статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку про доцільність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання, заборонивши залишати житло у період з 22.00 год. до 06.00 год. на строк до 24 квітня 2023 року з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Таке обмеження її права на свободу у цьому випадку є виправданим, достатнім і необхідним через неможливість у жодний інший більш м`який спосіб забезпечити належне виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків та запобігти наявні ризики.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді, часткове задоволення клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонившизалишати житло з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, на строк до 24 квітня 2023 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до службових осіб органів досудового слідства та суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3