Справа № 344/4135/23
Провадження № 1-кс/344/1770/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000756 від 07.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого покликався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, та повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин при наступнихобставинах. Так, 07.03.2023, близько 10 год ОСОБА_5 перебував поблизу гаражнихприміщень, що по вул. Пулюя, в м. Івано-Франківську, де побачив Леник ВіруАндріївну, яка проходила неподалік, тримаючи в руках свою матерчасту сумку.

В цей час у ОСОБА_5 виник неправомірний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме сумкою, яка належала ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 , та перебуваючи позадуостанньої, штовхнувїї в ділянку спини, намагаючись при цьомувирвати сумку з руки потерпілої, однак остання, з метою утриманнявласного майна, міцно стиснула руку. Після цього, з метою подолання волі до опору потерпілої, ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_7 удар рукою в ділянку грудної клітини, від якого остання впала на землю, чим застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, завдавши останній фізичну біль.

В подальшому, унеможлививши опір потерпілої, ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та, з метою незаконного збагачення,у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2915-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України

№ 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023),відкрито заволодів матерчатою сумкою потерпілої, всередині якої знаходився жіночийгаманець коричневого кольору, вартість якого становить 300 гривень та грошові кошти в сумі 120 гривень та почав тікати в напрямкувул. Набережної, що в м. Івано-Франківську, не зважаючи на крик потерпілої, яка вимагала зупинитись та повернути викрадене майно.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , місце вчиненнязлочину покинув, а викраденим майном та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 420 гривень.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , непрацюючий, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з середньою освітою, неодружений, раніше судимий: 13.12.2018 року Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 196, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 6 місяців; 23.12.2019 року Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 70 до позбавлення волі строком на 2 роки; 21.09.2022 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 направлено до Івано-Франківського міського суду за ч. 4 ст. 185 КК України.

08 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обгрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколі огляду місця події, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколах допиту свідків, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється

ОСОБА_5 відповідно ч. 4 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду (вказаний ризик існує, оскільки покарання за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 зокрема за ч. 4 ст. 186 КК України, передбачає можливе позбавлення волі строком до десяти років, що свідчить про можливість підозрюваного, здійснити спроби уникнути покарання, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду),

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 в минулому вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та на теперішній час підозрюється у вчинення нового умисного злочину, офіційно не працює, джерело доходів невідоме, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів з метою незаконного збагачення. Також, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, оскільки після вчинення кримінального правопорушення у червні 2022 року, у якому підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_5 знехтував обов`язками, покладеними ухвалою слідчого судді та знову вчинив новий умисний корисливий злочин,

Обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.

Враховуючи вище наведені ризики, репутацію підозрюваного, наявності в нього судимостей, характеризує ОСОБА_5 як особу, яка на шлях виправлення та перевиховання не стає, вчиняє нові злочини, немає соціальних зв`язків, а тому застосування стосовно ОСОБА_5 таких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, а тому єдиним дієвим та ефективним запобіжним заходом, що зможе забезпечити виконання необхідних процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні та запобігти вчиненню підозрюваним ОСОБА_5 нових корисливих злочинів, може бути тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити .

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного клопотання, просили відмовити в задовленні клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється

ОСОБА_5 відповідно ч. 4 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя зауважує, що зміст матеріалів кримінального провадження, які додано до клопотання, свідчить про те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме:

-відомостями, які містяться у протоколі огляду місця події, -протоколі допиту потерпілої ОСОБА_7 , -протоколах допиту свідків, -протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з певною ймовірністю може вчинити дії, передбачені ч. 1 п. 1, 5 ст. 177 КПК України, зокрема:

-п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду (вказаний ризик існує, оскільки покарання за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 зокрема за ч. 4 ст. 186 КК України, передбачає можливе позбавлення волі строком до десяти років, що свідчить про можливість підозрюваного, здійснити спроби уникнути покарання, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду).

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 в минулому вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та на теперішній час підозрюється у вчинення нового умисного злочину, офіційно не працює, джерело доходів невідоме, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів з метою незаконного збагачення. Також, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, оскільки після вчинення кримінального правопорушення у червні 2022 року, у якому підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_5 знехтував обов`язками, покладеними ухвалою слідчого судді та знову вчинив новий умисний корисливий злочин.

В ході розгляду клопотання стороною захисту не спростовано існування ризиків, на які покликається слідчий у поданому клопотанні, і слідчий суддя вважає такі ризики наявними.

Всі доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді вважати доведеним відсутність встановлених ризиків, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

За таких обставин слідчий суддя вбачає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260,261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує відношення самого підозрюваного до інкримінованих йому дій, щире каяття, його вік, стан здоров`я, а тому вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, вважаю за необхідне визначити заставу в межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 107 360,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, за висновком слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 107 360,00 гривень, з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 04 травня 2023 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Розмір застави визначити в межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 107 360,00 гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено і підписано 13.03.2023 року.