ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3421/22 Номер провадження 11-кп/814/1104/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 / в режимі відеоконференції/

засудженого ОСОБА_7 / в режимі відеоконференції/ та представника колонії ОСОБА_8 / в режимі відеоконференції/ розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, освіта професійна - технічна, одружений, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений

-14.03.2016 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова, Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.121, ч.2, ст.71 КК України до8 років позбавлення волі.

відмовлено у задоволенні клопотанні про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Відмовляючи в задоволенні клопотання районний суд зазначив, що ОСОБА_7 в повній мірі не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду засудженим подана апеляційна скарга в якій вона ставить питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою задовольнити подання щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_7

Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання про УДО, районний суд не звернув увагу на те, що засуджений

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник колонії в судове засідання з`явився, просив задовольнити апеляційну скаргу засудженого, який довів своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги , вважає ухвала суду першої інстанції обґрунтованою, просить залишити її без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідного строку покарання, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Відповідно до чинного законодавства при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Орджонікідзевським районним судом м.Харкова від 14.03.2016 року за ч.2 ст.121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. В силу ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районним судом м.Харкова від 22.12.2014 року та до відбуття 8 років позбавлення волі. Керуючись ст.72 ч.5 КК України, в редакції Закону України від 26.11.2015 року, зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.01.2016 року по 14.04.2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 16.01.2016 року, кінець строку 18.10.2023 року.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що до Полтавського районного суду Полтавської області звернувся начальник ДУ "Темнівська виправна колонія №100 " з клопотанням про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Суд першої інстанції при розгляді заяви, всупереч твердженням апелянта, належним чином перевірив доводи клопотання щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 . Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено матеріали справи, заслухана думка засудженого ОСОБА_7 прокурора, та прийнято обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні цього клопотання, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово судимий за умисні злочини, протягом строку відбуття покарання в ТВК №100, а саме з 29.04.2016 року, мав 13 заохочень та 2 стягнення, що в свою чергу заважає суду надати оцінку поведінці засудженого. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про тривале злочинне спрямування поведінки ОСОБА_7 та його небажання стати на шлях виправлення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Приписами ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Колегія суддів вважає, що Полтавський районний суд Полтавської області під час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання дійшов правильного висновку, що мета покарання щодо виправлення засудженого в даному випадку не досягнута та відсутні усі правові ознаки, які б переконливо свідчили, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання осіб, до яких можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України, є правом, а не обов`язком суду.

Отже, доводи апеляційної скарги засудженого про те, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_7 дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 81,405,407,419КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4