Справа № 522/581/23
Провадження по справі № 1-кп/522/120/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106, на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000795 від 28.12.2022 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину та матір-інваліда ІІ групи, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 10.10.2018 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч .2 ст. 190 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України до відбуття покарання зараховано 3 роки та 6 місяців позбавлення волі. Звільнилась по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Викладення обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в денний час, більш точного встановити не вдалось можливим, завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 757 від 07.11.2022 року, затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_3 перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , куди її запросив малознайомий ОСОБА_6 , де вони разом вживали спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 ліг спати, а в цей час у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, яке знаходилось в приміщенні кв. АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , оглянувши приміщення вказаної квартири виявила в кишені джинсів одягнених на ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки «Iphone», моделі «12 pro max 256 gb pacific blue», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 30 666 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», з мобільним номером НОМЕР_2 , в шафі коридору виявила спортивний костюм марки «PHILIPP PLEIN», чорного кольору, вартістю 150 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на 23.12.2022 року становить 5 485 гривень 29 копійок), та срібні прикраси (більше 10 пар срібних обручок, 2 срібні ланцюжки, 3 пари срібних сережок, 3 срібні кулони знаків зодіаків), які для потерпілого матеріальної цінності не складають.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії несуть таємний характер, ОСОБА_3 , забрала мобільний телефон торгової марки «Iphone», моделі «12 pro max 256 gb pacific blue», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», з мобільним номером НОМЕР_2 , спортивний костюм марки «PHILIPP PLEIN», чорного кольору, та срібні прикраси (більше 10 пар срібних обручок, 2 срібні ланцюжки, 3 пари срібних сережок, 3 срібні кулони знаків зодіаків).

В подальшому ОСОБА_3 залишила місце вчинення нею кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 36 151 гривень 29 копійок.

Дії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала в повному обсязі та підтвердила обставини кримінального правопорушення, які описані в обвинувальному акті та пояснила суду таке. Вказала, що дійсно 23.12.2022 року вона перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , куди її запросив малознайомий ОСОБА_6 , де вони разом вживали спиртні напої. Коли потерпілий заснув, вона вирішила викрасти мобільний телефон торгової марки «Iphone», спортивний костюм та срібні прикраси, точну кількість не пам`ятає. В подальшому ОСОБА_3 квартиру залишила, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Просила суд суворо її не карати та врахувати її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Вказала, що матеріальну шкоду вона частково відшкодувала потерпілому шляхом поверненням декількох прикрас та спортивного костюму, а мобільний телефон загубила.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , просив суворо не карати його підзахисну, врахувати щире каяття, те, що обвинувачена самостійно виховує неповнолітню дитину та на її утриманні перебуває матір-інвалід ІІ групи, на підтвердження чого надав відповідні документи. Просив призначити мінімальне покарання передбачене санкцією статті та звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк терміном на 2 роки.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В матеріалах кримінального провадження міститься заява від потерпілого про розгляд кримінального провадження без його участі.

Прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на три роки. Прокурор просив долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно вчинена в умовах воєнного стану.

Мотивування прийнятого рішення.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Щодо призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 .

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини та обтяжуючої покарання обставини.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка є громадянкою України, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та матір ОСОБА_8 , яка є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, офіційно не працевлаштована, має середню освіту, зареєстрована та проживає в м. Одеса, відомості щодо перебування обвинуваченої у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку в матеріалах кримінального провадження відсутні, раніше судима, однак звільнилась з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, та те, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Матеріальний збиток відшкодовано частково, спортивний костюм марки «PHILIPP PLEIN» та дві обручки з металу білого кольору повернуто власнику - ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутні.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

Крім того, прокурор та сторона захисту просила призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі, визначивши іспитовий строк.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка має на утриманні малолітню дитину та матір-інваліда ІІ групи, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженої без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ч. 1 ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на два роки.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою та досягне своєї мети.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Як вбачається з матеріалів провадження, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2023 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, термін дії якого закінчився. Прокурором під час судового розгляду не було подано клопотання щодо обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 .

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Витрати для проведення експертиз відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 63, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що, якщо засуджена не виконує покладені на неї обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засуджену для відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 під час судового розгляду не застосовувався.

Речові докази, а саме:

- спортивний костюм торгової марки «PHILIPP PLEIN», чорного кольору, та дві обручки з металу білого кольору - вважати повернутими власнику - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1