справа № 208/4727/22
№ провадження 1-кп/208/226/23
ВИРОК

Іменем України

28 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000233 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого за злочини майнової спрямованості, в тому числі:

- 25.11.2021 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186 ,75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 10.10.2022 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч.4 ст. 186, 71 КК України до 7 років 3 місяця позбавлення волі,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В денний час доби 28.03.2022 року, ОСОБА_4 , разом з раніше незнайомим ОСОБА_7 , знаходився за місцем мешкання останнього, у будинку АДРЕСА_2 .

Під час спільного вживання алкогольних напоїв в кімнаті зазначеного будинку, між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 стався словесний конфлікт та виникла взаємна неприязнь, внаслідок якої у останнього раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи зазначений протиправний умисел, ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв з тумбочки господарський молоток та діючи цілеспрямовано, розуміючи, що шляхом нанесення ударів молотком в область голови людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс вказаним молотком ОСОБА_8 , який стояв напроти нього, не менш двох ударів в область голови.

Реалізувавши свій умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепу, крововиливами під оболонки та у речовину мозку, що ускладнилась набряком мозку, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті ОСОБА_8 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину при зазначених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю та пояснив наступне.

Потерпілого ОСОБА_7 раніше не знав. В денний час доби 28.03.2022 року, зі своїм знайомим, прийшов до потерпілого, в приватний будинок по АДРЕСА_2 . В кімнаті будинку разом вживали спиртні напої. ОСОБА_8 посварився з товаришем, і той забравши свої речі пішов з будинку. Під час подальшого вживання спиртних напоїв з потерпілим, вже між ними виник словесний конфлікт. ОСОБА_8 погрожував йому ножем, і він штовхнув потерпілого і той упав на підлогу. Далі ОСОБА_8 підвівся з підлоги, а він схопивши з розташованої поряд тумбочки молоток, декілька разів вдарив ним потерпілого по голові, після чого зібрався та пішов. Коли він залишав будинок потерпілий був живий.

У скоєному щиро кається.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, скоєння ним злочину при зазначених в сформульованому вище обвинуваченні, визнаного судом доведеним, підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження під час судового розгляду справи:

- витягом з ЄРДР від 10.04.2022 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 121 ч.2 КК України, з фабулою, що 10.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями (т.2 а.с. 1);

- протоколом огляду трупу від 10.04.2022 року, яким зафіксоване його розташування та положення, зовнішній вигляд тіла, одяг, описані виявлені на місці тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_8 , фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 6-11);

- протоколом огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 від 12.04.2022 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, виявлені та вилучені сліди речовини бурого кольору, фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 32-45);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 290/1 від 23.06.2022 року, відповідно до якої не виключається можливості походження слідів крові на марлевих тампонах зі змивами, вилученими при огляді в будинку АДРЕСА_2 : з шафи на кухні, з підлоги на кухні, від потерпілого ОСОБА_7 , група крові якого співпадає з встановленою на тампонах зі змивами групою крові (т.2 а.с. 219-220);

- висновком судово-медичної експертизи № 389-Е від 10.04.2022 року, відповідно до якої у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкрита черепно-мозкова травма: в правій тім`яній ділянці нарівні тім`яного бугра лінійна рана, з дрібнозубчастими осадженими краями, відносно загостреними кутами, міжтканевими перетинками та рідкою кров`ю в глибині, розташована відповідно 8 та 2 годинам умовного годинника, глибиною 0,5 см, довжиною по зведенню країв 2,5 см. (рана №1) Такого ж характеру рани розташовані: відступаючи вгору від рани №1 на 1,5 см розташована повздовж їй, довжиною 2,0 см. (рана №2); відступаючи від рани №1 до заду на 2,0 см розташована відповідно 12 та 6 годинам умовного годинника, довжиною 2,5 см. (рана №3); в центрі тім`яної ділянки дугоподібна, випуклою частиною звернута до переду та вниз, довжиною 2,0 см. (рана №4), крововилив у покрови голови зі сторони внутрішнього боку в правій тім`яно-скронево-потиличній ділянці, втиснені та лінійні переломи кісток склепіння черепу праворуч, крововиливи під оболонки та у речовину мозку.

Виявлена черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті (п.п. 2.1.3. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року), утворилася від дії тупого твердого предмета, предметів.

Давність утворення черепно-мозкової близько 6-8 діб до настання смерті, про що свідчить ступень виразності прижиттєвої реакції м`яких тканин в місцях пошкоджень, яка встановлена при судово-гістологічному дослідженні (великовогнищеві крововиливи з утворенням численних гемосидерофагів, особливо - по периферії крововиливу.

При медико-криміналістичному досліджені шматка шкіри за ранами голови з трупу встановлено, що: Ушкодження, умовно позначені № 1 і № 2, на шматку шкіри з голови від трупа ОСОБА_7 є забитими ранами і заподіяні з великою силою (великою швидкістю дії) кожна в результаті одного удару тупого твердого предмета (предметів), контактуюча поверхня якого - прямолінійне чи декілька дуговидне, довжиною не більш 27 мм і 23 мм відповідно у межах контакту, ребро, можливо з упором на площину цього предмета.

При медико-криміналістичному досліджені фрагменту склепіння черепа з переломами з трупу встановлено, що: Три ушкодження, умовно позначені №№ 1-3, на правій тім`яній кістці представленого на дослідження фрагмента склепіння черепа від трупа ОСОБА_7 , є втисненими переломами, заподіяними з великою силою (великою швидкістю дії) кожний в результаті одного удару, маючого значну масу та жорстку конструкцію, тупого твердого предмета (предметів), контактуюча поверхня якого - декілька дуговидне, довжиною не менш 21 мм, 21 мм і 7 мм відповідно у межах контакту, ребро, з упором на площину цього предмета.

Виявлена черепно-мозкова травма перебуває в причинному зв`язку с настанням смерті (т.2 а.с. 27-30);

- висновком судово-медичної експертизи № 389-Е-1 від 20.06.2022 року, відповідно до якої давність утворення у ОСОБА_7 черепно-мозкової, близько 6-8 діб до настання смерті та може відповідати часу - 28.03.2022 року.

Враховуючи виразність трупних явищ на час розтину: експерт вважає, що смерть його настала близько 5-7 діб до дослідження трупа у морзі та може відповідати часу - 03.04.2022 року.

Локалізація виявлених тілесних ушкоджень доступна до їх заподіяння як вертикальному та і горизонтальному або близьких до цих положеннях тіла.

Враховуючи ступень виразності прижиттєвої реакції м`яких тканин в місцях пошкоджень, яка встановлена при судово-гістологічному дослідженні та характер ушкоджень, експерт вважає, що після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг рухатись та пересуватись (т.2 а.с. 80-81);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, з фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_9 , як чоловіка, з яким в кінці березня 2022 року знаходився по вулиці С.Ковалевської, 47 в м. Кам`янське у знайомого ОСОБА_11 . Між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 розпочався конфлікт, а він пішов з будинку (т.2 а.с. 126-130);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2022 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 пояснив, що наприкінці березня 2022 року, в денний час доби, він разом ОСОБА_9 перебував в цьому будинку, у раніше знайомого ОСОБА_11 . В будинку ОСОБА_11 він періодично мешкав, і в ньому залишились деякі його особисті речі. Метою відвідування будинку ОСОБА_11 була саме необхідність забрати ці речі. Перебуваючи в будинку, вони втрьох випивали, їли. Бачив на тумбочці молоток. Через деякий час між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпочалася сварка. Йому не хотілось вникати в сварку, і тому забравши свої речі він з будинку пішов. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишились вдвох. Він поїхав в притулок по вул. Біломорський в м. Кам`янське, де також мешкав і ОСОБА_9 . Останній приїхав за ним хвилин через 20-30 та повідомив, що він «розібрався з цим Толею, ушатал його» (т.2 а.с. 150-153);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2022 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 10.04.2022 року, при перевірці рахункових приладів у знайомого ОСОБА_8 , в будинку АДРЕСА_2 , виявив в будинку труп останнього. В коридору на тумбочці лежав молоток. Коли займалися вивозом трупу, він взяв цей молоток та використавши в побутових потребах відніс його до гаражу (т. 2 а.с. 146-149);

- протоколом огляду та вилучення господарського молотка з будинку АДРЕСА_2 , яким зафіксовані його індивідуальні ознаки, речовим доказом по справі (т.2 а.с. 86-91);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 359 від 23.06.2022 року, відповідно до якого на поверхні п`ятки металевої частини представленого на дослідження молотка виявлено кров, видову належність якої не встановлено (т.2 а.с. 205-207);

- висновком судової медично-криміналістичної експертизи № 642-МК від 23.06.2022 року відповідно до якої, ушкодження на шматку шкіри з голови від трупа ОСОБА_7 є забитими ранами і заподіяні з великою силою (великою швидкістю дії) кожна в результаті одного удару тупого твердого предмета (предметів), контактуюча поверхня якого - прямолінійне чи декілька дуговидне, довжиною не більш 27 мм і 23 мм відповідно у межах контакту, ребро, можливо з упором на площину цього предмета.

Три ушкодження на правій тім`яній кістці представленого на дослідження фрагмента склепіння черепа від трупа ОСОБА_7 є втисненими переломами, заподіяними з великою силою (великою швидкістю дії) кожний в результаті одного удару, маючого значну масу та жорстку конструкцію, тупого твердого предмета (предметів), контактуюча поверхня якого - декілька дуговидна, довжиною не менш 21 мм, 21 мм і 7 мм відповідно у межах контакту, ребро, з упором на площину цього предмета (т.2 а.с. 223-231);

- висновком судової медично-криміналістичної експертизи № 664-МК від 23.06.2022 року відповідно до якої, ушкодження на шматку шкіри з голови та три ушкодження на правій тім`яній кістці представленого на дослідження фрагмента склепіння черепа від трупа ОСОБА_7 , могли бути заподіяні представленим молотком (т.2 а.с. 233-239);

- протоколом обшуку від 23.06.2022 року квартири АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_4 , відповідно до якого в кімнаті вилучено куртка чоловіча чорного кольору, кеди чоловічі синього кольору, штани чоловічі, зі слідами рідини бурого кольору, кофта спортивна сірого кольору, речовими доказами по справі (т.2 а.с. 109-119);

- висновком судово-імунологічної експертизи № 291 від 23.06.2022 року відповідно до якого на доставлених для дослідження штанах спортивних сірого кольору, вилучених в ході обшуку 23.06.2022 за адресою: АДРЕСА_1 знайдена кров. Одержаний результат дослідження не виключає можливості присутності слідів крові на цих штанах від потерпілого ОСОБА_8 , в якості домішки, оскільки його крові властиві тільки два з виявлених антигенів, а саме антигени В і Н. (т.2 а.с. 210-214);

- протоколом слідчого експерименту від 26.08.2022 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_9 зазначив обставини, які відбулися наприкінці березня 2022 року в денний час доби, коли він знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . Був в будинку вперше. Чайковського раніше не знав. Прийшов разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 . Вживали спиртні напої. Потім між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виникла сварка, він почав виганяти його з будинку. Вигнавши його знайомого, вони з ОСОБА_8 продовжили випивати. Більше в будинку нікого не було. В кімнаті стояв стіл, тумбочка, дві табуретки тут шафа, куча сміття. Сиділи випивали за столом, після чого ОСОБА_8 «перемкнуло», і він почав кидатись на нього з ножем, який лежав на столі. Він ухилився від удару, штовхнув ОСОБА_8 і той упав. ОСОБА_8 був трохи нижче його за зростом. Піднімаючись, ОСОБА_8 намагався знов завдати удари ножем, але не зміг. Він став його заспокоювати. Потім, побачив на табуретці молоток з дерев`яною ручкою, схопивши який він будучі на «емоціях», наніс його тупою частиною три удари по голові потерпілого. ОСОБА_8 впав на підлогу. Текла кров, але останній був при тямі. Нічого не казав, просто дихав. Він стояв. (т.3 а.с. 27-31);

- висновком судово-медичної експертизи № 389-Е-2 від 07.09.2022 року відповідно до якої, враховуючи характер та розташування у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, механізм їх виникнення не суперечать протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 (т.2 а.с. 33-34)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину.

Разом з тим під час його допитів, проведення слідчого експерименту, обвинувачений зазначає про загрозу йому потерпілим ОСОБА_8 ножем.

Розглядаючи питання необхідної оборони, чи можливого перевищення обвинуваченим цих меж необхідної оборони, суд звертається до правових позицій викладених в абзаці другому пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону»

Згідно зазначеної правової позиції стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається підстави сприймати загрозу як реальну.

Небезпечність посягання визначається цінністю блага, яке охороняється законом і на яке спрямоване посягання (життя, здоров`я, власність, тілесна недоторканність, громадський порядок і тощо), та реальною загрозою заподіяння шкоди цьому благу з боку того, хто посягає.

Обстановка захисту визначається реальними можливостями і засобами того, хто захищається, для відвернення чи припинення посягання. Характер такої обстановки залежить від реального співвідношення сил, можливостей і засобів особи, яка захищається, і особи, яка посягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно з ч. 3 ст. 36 КК, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оброни, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Зі змісту фактичних даних, які містяться у досліджених судом доказах, вбачається, що ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження - удари молотком, в той час, коли дії останнього не могли би становити реальну загрозу його життю або здоров`ю.

Так, згідно наведеного вище слідчого експерименту з обвинуваченим:

« ОСОБА_8 «перемкнуло», і він почав кидатись на нього з ножем, який лежав на столі. Він ухилився від удару, штовхнув ОСОБА_8 і той упав. Піднімаючись, ОСОБА_8 намагався знов завдати удари ножем, але не зміг. Він став його заспокоювати. Потім, побачив на табуретці молоток з дерев`яною ручкою, схопивши який він будучі на «емоціях», наніс його тупою частиною три удари по голові потерпілого. ОСОБА_8 впав на підлогу. Текла кров, але останній був при тямі»

Отже, встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність такого акту суспільно небезпечного посягання зі сторони потерпілого, який би в момент заподіяння тому ударів молотком, за своїми об`єктивними ознаками міг створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди ОСОБА_9 , що у свою чергу могло викликати в останнього невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому.

Висновок суду щодо відсутності в діях ОСОБА_9 необхідної оборони, чи можливого перевищення ним меж необхідної оборони, також узгоджується з правовими позиціями викладеними у рішенні ухваленого колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду ВС у справі № 154/215/19

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння обвинуваченого та визначає його суб`єктивну сторону у виді непрямого умислу. Будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення вчинено і обвинувачений поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає визнання своєї вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Міра покарання обвинуваченому ОСОБА_4 встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення та доводів сторони захисту.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, їх суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, вину визнав повністю, скарг на його поведінку у побуті не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра він не перебуває, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Суд вважає, що саме таке покарання є законним, справедливим та достатнім, для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років 9 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.10.2022 року, більш суворим за теперішнім вироком, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 років 9 позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1, 4-5 КК України, до призначеного покарання частково, у виді 3 місяців позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.11.2021 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 до відбуття 8 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_4 покарання, рахувати з 23.06.2022 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертиз в сумі 16 989 гривень 30 копійок.

Речові докази по справі: господарський молоток з дерев`яною рукояткою, який знаходиться в камері речових доказів Кам`янського РУП знищити; куртка чоловіча чорного кольору, кеди чоловічі синього кольору, штани чоловічі, кофта спортивна сірого кольору, які знаходяться в камері речових доказів Кам`янського РУП повернути ОСОБА_4 .

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обиралась.

До набрання вироком законної чинності залишити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Дніпропетровському УВП ДПС України в Дніпропетровській області.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1