Єдиний унікальний номер 341/181/23
Номер провадження 1-кс/341/29/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

02 лютого 2023 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора, подане в межах кримінального провадження від 31 січня 2023 року № 0000021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, безробітний, розлучений, з середньою освітою, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

встановив:

Слідча за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді із зазначеним клопотанням. Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є рідними братами та спільно проживали у АДРЕСА_1 , і вели спільний побут. Під час спільного проживання між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 неодноразово на побутовому грунті виникали конфлікти, під час яких ОСОБА_4 неодноразово наносив своєму брату тілесні ушкодження.

30.01.2023 близько 07:00 год ОСОБА_4 поїхав на роботу у м. Бурштин, наказавши своєму брату ОСОБА_6 , який залишився вдома, приготувати їжу та розпалити у печі.

Повернувшись, цього ж дня 30.01.2023 близько 18:00 год додому ОСОБА_4 побачив, що вхідні двері у будинок зачинені, його брата немає вдома, а вказівка про приготування їжі та опалення будинку не виконана.

Вказана обставина дуже розлютила ОСОБА_4 і, коли близько 19:00 год додому повернувся ОСОБА_6 , між братами виникла словесна суперечка, під час якої останній підійшов до столу і почав висловлюватись у сторону свого брата ОСОБА_4 нецензурними словами.

Ця обставина ще більше розлютила ОСОБА_4 , у результаті чого у нього виник умисел на спричинення своєму брату ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своєму братові та бажаючи їх настання, діючи умисно, схопив ОСОБА_6 обома руками за одяг на спині та із застосуванням значної фізичної сили ударив його головою та грудною кліткою до стола.

Після цього, утримуючи останнього за одяг та продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_4 із застосуванням значної фізичної сили кинув свого брата на підлогу.

У результаті вказаних умисних насильницьких дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки, поєднаної з множинними переломами ребер, розривом пристінкової плеври, крововиливами у плевральну порожнину і травматичним шоком, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя та від яких ОСОБА_6 через деякий час помер.

31.01.2023 о 20 год 50 хв ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

31.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 визнав вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, вказав обставини вчинення злочину.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 31.01.2023, протоколом огляду місця події від 31.01.2023, протоколом проведення слідчого експерименту від 31.01.2023, а також показаннями потерпілої ОСОБА_7 та показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

За вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років і згідно зі ст. 12 КК України такий злочин належить до категорії тяжких.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину буде переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, не маючи міцних соціальних зв`язків, може у будь-який момент з метою уникнення кримінальної відповідальності покинути місце свого постійного проживання та переховуватись від суду, може вчинити нове кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити. Просив заставу не призначати, оскільки інкриміноване діяння вчинене із застосуванням насильства.

Захисник та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у темну пору доби.

Захисник зазначив, що описані у клопотанні ризики є надуманими, оскільки ОСОБА_4 після події мав реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування, натомість сам повідомив сусідів про смерть брата. На цей час підозрюваний усвідомив наслідки своїх діянь, оцінює їх критично, щиро кається, що виключає можливість повторного вчинення кримінального правопорушення. Стосовно можливості незаконного впливу на потерпілу і свідків, то захисник просив заборонити ОСОБА_4 спілкуватись з указаними особами.

Сам підозрюваний запевнив, що буде з`являтися за першим викликом суду, органу досудового розслідування, спілкуватися із потерпілою та свідками не буде, а також зобов`язується не вчиняти інших кримінальних правопорушень.

Надаючи правову оцінку клопотанню слідчої, заслухавши доводи сторін і дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 і яке є тяжким злочином з можливістю призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, обґрунтованість повідомленої підозри, яка підтверджена показаннями свідків, потерпілої, підозрюваного, визнанням з боку підозрюваного факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , посередню характеристику за місцем проживання, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу та достатньо стійких соціальних зв`язків, оскільки він розлучений, діти проживають з колишньою дружиною за кордоном. На цей час ОСОБА_4 , фактично, проживає сам.

Також, слідчий суддя бере до уваги факти вчинення підозрюваним і раніше насильницьких дій щодо свого брата.

Відповідно до п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таких висновків слідчий суддя дійшов з огляду на тяжкість передбаченого покарання та відсутність стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду на те, що свідками і потерпілою у цьому кримінальному провадженні є родичі і сусіди підозрюваного, слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання сторони обвинувачення на наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, також є наявність такого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки у слідчому відділенні відділення поліції № 3 (м. Галич) перебували матеріали кримінального провадження від 11.11.2022 за ч. 1 ст. 122 КК України, за фактом нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4 своєму брату ОСОБА_6 , яке закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки потерпілий відмовився від проходження судово-медичної експертизи та підтримання подальшого обвинувачення. Під час допиту підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив, що періодично наносив тілесні ушкодження своєму братові у стані алкогольного сп`яніння й раніше, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру стосовно інших осіб.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені вище, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, зокрема передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своєю чергою тримання під вартою є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості цього кримінального провадження.

Таким чином, відповідно до частини третьої статті 132 КПК України прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, може бути виконане завдання, для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням.

Разом з тим, під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Згідно з приписами ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено із застосуванням насильства.

Слідчий суддя дійшов переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 необхідно задовольнити та не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.

Згідно з приписами ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Виходячи із викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, тимчасово не працює, розлучений, з середньою освітою, раніше не судимий, терміном до 31 березня 2023 року (включно).

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Івано-Франківської окружної прокуратури.

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 31 березня 2023 року (включно).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяМикола МЕРГЕЛЬ