Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/199/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Кропивницькому клопотання засудженого ОСОБА_8 за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2023 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду першої інстанції засудженому ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).

Рішення суду мотивовано тим, що як вбачається з матеріалів справи, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2018 року ОСОБА_8 засуджено за злочини, передбачені ч.3 ст.187, ч.3 ст.185 КК України, що були скоєні ним після 20.06.2017 року, тобто на момент прямої дії ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просив застосувати до засудженого ч. 5 ст. 72 КК України та перерахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні фактичного відбуття покарання, а саме: з 07.09.2017 року до дня набрання вироком щодо нього законної сили, тобто до 16.04.2019 року. Свої доводи мотивує тим, що до засудженого необхідно застосувати ч.5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26.11.2015 року.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 ставить аналогічні вимоги та доводи як і в апеляційній скарзі захисника.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , який підтримав подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційних скарг задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2018 року за ч.3 ст.187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Строк відбування покарання вироком ухвалено рахувати з 07.09.2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання тримання під вартою з 05.09.2017 року по 07.09.2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Вирок набув законної сили 16.04.2019 року.

Згідно ст.1 Закону України « Про попереднє ув`язнення », попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки з вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2018 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_8 скоїв перший епізод злочину 25 серпня 2017 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів, враховує, що за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2018 року остаточне покарання ОСОБА_8 призначалось за правилами ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за вироком Солоняньского районного суду Дніпропетрвоської області від 21.06.2016 року, а за змістом ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ув`язнення за нормами КПК України закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У зв`язку із цим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання, а також термін слідування під вартою засудженої особи із установи виконання покарань до слідчого ізолятора, пов`язане з розглядом інших питань щодо виконання вироку та відбуття покарання, в тому числі і для ознайомлення з матеріалами справи.

Доводи викладені в апеляційних скаргах стосовно того, що засудженому слід зарахувати строк, який він перебував під ватрою з 07.09.2017 року до дня набрання вироком щодо нього законної сили, тобто до 16.04.2019 року за ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), є необгрунтованими та безпідставними, оскільки з вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_8 злочини, передбачені ч.3 ст.187, ч.3 ст.185 КК України, вчинив після 21.06.2017 року, коли втратив свою чинність закон на який вони посилаються. Крім того, за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2018 року остаточне покарання ОСОБА_8 призначалось за правилами ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини основного покарання за вироком Солоняньского районного суду Дніпропетрвоської області від 21.06.2016 року, а за змістом ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

При цьому суд першої інстанції в ухвалі дійшов правильного висновку, що не підлягає зарахуванню у строк попереднього увезення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання, а також термін слідування під вартою засудженої особи із установи виконання покарання до слідчого ізолятора, пов`язане з розглядом інших питань щодо виконання вироку та відбуття покарання, в тому числі і для ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції розглянув справу, повно, всебічно та неупереджено дотримуючись вимог закону та за результатами розгляду виніс законне, мотивоване та обґрунтоване рішення. Підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)