Справа № 344/5805/23
Провадження № 1-кс/344/2371/23
У Х В А Л А

05 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

в клопотанні вказано, що Слідчим відділом Управління розслідується кримінальне провадження № 0000487, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. В ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, у травні 2022 року, умисно, мотивовано, без фізичного примусу, погроз вбивством чи застосуванням насильства щодо нього та членів його родини, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету й територіальній цілісності добровільно прийняв пропозицію невстановлених досудовим слідством осіб із числа представників збройних формувань і окупаційної адміністрації Російської Федераціїщодо зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території. На виконання таких домовленостей, в травні 2022 року ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території в смт. Каланчак Скадовського району Херсонської області, добровільно зайняв посаду в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме посаду «заместителя Каланчакской ВГА ХО». При цьому ОСОБА_3 , позиціонуючи себе посадовою особою незаконного органу «Каланчацької військово-цивільної адміністрації Херсонської області», займається публічною діяльністю, пов`язаною з популяризацією та підтримкою окупаційної влади, бере участь в заходах політичного характеру, спрямованого на підтримку країни-агресора. Окрім цього, в серпні 2022 року ОСОБА_3 взяв участь у форумі «Мы вместе с россией», який було організовано окупаційною адміністрацією «ВЦА Скадовського району», в ході якого прийняв участь у голосуванні за приєднання смт. Каланчак до складу Російської Федерації, проголосувавши «за». Також ОСОБА_3 в якості заступника Каланчацької військово-цивільної адміністрації Херсонської області брав активну участь у так званому розквартируванні військовослужбовців Російської Федерації на території смт. Каланчак, а саме особисто відвідував приватні домоволодіння мешканців смт. Каланчак в супроводі військовослужбовців Російської Федерації, перевіряв наявність документів на право власності, в разі відсутності таких виселяв мешканців з домоволодіння та поселяв окупаційні війська. Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, в тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. «25» лютого 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином. Окрім цього, в ході проведення досудового розслідування, встановлено, що у власності ОСОБА_3 перебуває наступне рухоме та нерухоме майно: - легковий автомобіль марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 ; - житлова квартира загальною площею 58.2 (кв.м), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 54). Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. З метою забезпечення арешту майна та зважаючи на те, що вказане майно не було тимчасово вилучене, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України є доцільним розгляд даного клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисника. Відповідно до ст. ст. 2, 7 Закону України «Про доступ до судових рішень», а також «Порядку ведення реєстру судових рішень», затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 № 1200/0/15-18, не оприлюднюється інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні. Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 27 КПК України слідчий суддя може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, якщо відкрите судове засідання може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом, або якщо існує необхідність забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Згідно ст. 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» серед іншого таємною визнається інформація, яка містить таємницю досудового розслідування.

Слідчий надав заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримував.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно, до інформації реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) є власником: квартири, загальною площею 58,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 54.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

У свою чергу, зазначене вище тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення , збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Таким чином клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити;

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування, відчуження та розпорядження ним у будь-який спосіб, а саме на: - легковий автомобіль марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 ; - житлову квартиру загальною площею 58.2 (кв.м), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 54), до завершення досудового розслідування та судового слідства (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку).

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1