Справа № 738/373/23
№ провадження 1-в/738/35/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi у режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія (№91)» клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,

учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_2 ,

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у подвійному розмірі.

Клопотання мотивоване тим, що він засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року, залишеного без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року, за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі. Вказаним вироком суду визначено, що строк відбування покарання обчислюється з 30 липня 2020 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк тримання його під вартою з 28 листопада 2018 року по 29 липня 2020 року включно. Вирок суду набрав законної сили 01 листопада 2022 року. Враховуючи те, що з 28 листопада 2018 року по 01 листопада 2022 року він перебував під вартою в слідчому ізоляторі, посилаючись на частину 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року за №838-VIII, просить зарахувати йому в строк покарання вказаний строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виклад позиції учасників судового провадження.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні, враховуючи позицію свого підзахисного, підтримав клопотання ОСОБА_2 ..

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_2 відбуває покарання за злочин вчинений ним в листопаді 2018 року, тобто після внесення змін до ч.5 ст.72 КК України, які набрали законної сили 21 червня 2017 року.

Встановлені судом обставини. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 30 липня 2020 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_2 у строк відбування покарання зараховано строк тримання його під вартою з 28 листопада 2018 року по 29 липня 2020 року включно. Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_2 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, 28 листопада 2018 року.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року набрав законної сили 01 листопада 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Положення, передбачені ч.5 ст.72 КК України, регулюються саме цим кодексом, у зв`язку з чим охоплюється поняттям «закон про кримінальну відповідальність».

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частина п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України слід керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено в частинах 2 і 3 ст.4 КК України, тобто застосувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно з яким, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046- VIII (пряма дія Закону №2046- VIII) (пункт 107 постанови).

При цьому, відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_2 вчинив злочин у листопаді 2018 року та був затриманий 28 листопада 2018 року, тобто вже після набрання чинності Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту її отримання.

Повний текст ухвали виготовлений 17 березня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1