Справа № 344/7045/19
Провадження № 11-кп/4808/522/22
Категорія ст. 307 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у кримінальному провадженні № 0000081 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Івано-Франківського міського суду від 6.09.2022 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
засуджено за ст. 307 ч. 2 КК України до позбавлення волі на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбуття покарання йому рахуватиметься з часу його затримання.
В строк відбутого покарання йому зараховано термін попереднього ув`язнення з 27.02 по 11.06.2019 року.
Обвинувачений перебуває під заставою.
Злочини вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_7 за невстановлених обставин незаконно придбав три паперових згортки із канабісом, які незаконно зберігав при собі з метою збуту. 28 січня 2019 року в період часу з 13 год. 20 хв. по 14 год. 05 хв. неподалік магазину «АТБ-маркет» по вул. Симоненка в м. Івано-Франківськ він незаконно збув ОСОБА_9 за 400 гривень 1,475 грама канабісу.
27 лютого 2019 року в період часу з 15 год. 30 хв. по 16 год. 20 хв. він неподалік ТЦ «Арсен» по вул. Миколайчука, 2 в м. Івано-Франківськ повторно незаконно збув тому ж ОСОБА_9 за 200 гривень 0,3267 грама канабісу. В той же день о 19 год. 40 хв. на перехресті вулиць Симоненка-Стуса в м. Івано-Франківськ його затримано працівниками поліціїи. Під час його обшуку із задньої лівої кишені штанів вилучено паперовий згорток із 1,9680 грама канабісу, який він зберігав з метою незаконного збуту.
В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується із вироком суду, вважає його незаконним й необґрунтованим. Суд не з`ясував усі важливі обставини справи. Не були допитані свідки, зокрема ОСОБА_10 , яка була присутня під час купівлі наркотичних засобів. Взято до уваги покази упереджених свідків, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Також, судом не взято до уваги, що свідок ОСОБА_9 свідомо спровокував його на вчинення злочину. Ця обставина також належно не оцінена судом. Просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції;
- прокурор оспорює вирок суду і вважає покарання м`яким. Обвинувачений визнаний винуватим у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також в повторному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів. Вину не визнав, не розкаявся. Просить дослідити характеризуючі дані обвинуваченого і скасувати вирок суду в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ст. 307 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, в решті вирок суду залишити без зміни.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали подану ним апеляційну скаргу, суд захилишив без реагування провокацію злочину, просять задовольнити її вимоги в повному обсязі. Апеляцію прокурора вважають необгрунтованою;

- прокурор підтримав прокурорську апеляцію, просить призначити більш суворе покарання; вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи учасників апеляційного провадження та мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Вирок суду відповідно до ст. 370 КПК України та ст. 50, 65 ККУ має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим, а призначене особі покарання законним й справедливим. Оскаржений вирок щодо ОСОБА_7 вказаним вимогам закону в певній частині не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

Згідно ст.ст. 409, 412, 415 КПК України апеляційний суд скасовує вирок першої інстанції внаслідок істотного процесуального порушення, яке перешкодило суду постановити законне й обґрунтоване рішення.

Із змісту ст. 347 КПК України слідує, що обвинувальний вирок суду складається з вступної, мотивувальної й резолютивної частин, які мають бути єдиним цілим, повинні бути послідовними, взаємоузгодженими й доповнювати одна одну, випливати одна з одної, не суперечити одна одній.

Відповідно до ст. 374 ч. 3 КПК України у разі визнання особи винуватою суд на початку мотивувальної частини обвинувального вироку повинен викласти формулювання того обвинувачення, яке визнано судом доведеним. Лише після цього суд повинен викласти свої доводи й мотиви про доведеність вини, навести докази, дати оцінку їх допустимості, кваліфікувати діяння обвинуваченого, навести спростування доводів захисту.

Всупереч цій нормі закону суд у вироку щодо ОСОБА_7 на початку його мотивувальної частини фактично не встановив формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним, а по суті послався на те, в чому він обвинувачується досудовим розслідуванням й виклав обставини, встановлені на досудовому слідстві.

Такий виклад початку мотивувальної частини вироку істотно суперечить і ставить під сумнів наступний висновок суду про доведеність вини обвинуваченого за ст. 307 ч.2 ККУ, що є істотним процесуальним порушенням, яке є безумовною підставою для скасування вироку з призначенням нового судового розгляду.

Крім цього, в апеляційного суду викликає сумнів в наведенні мотивів й обґрунтувань суду про відсутність певних ознак провокації злочину.

Зокрема, не вмотивованою й непереконливою є позиція суду щодо зайвої активності працівників поліції, про що вказує захист; щодо законності проведеного обшуку обвинуваченого; щодо поведінки «покупця», його мотивації й активності відносно обвинуваченого, наявності чи відсутності в нього коштів на придбання наркотиків, статус цих коштів у справі, чи пасивною є поведінка покупця з викладом в його заяві «згоди на участь у покупці наркотичних засобів»; неспростованими залишилися доводи обвинуваченого про те, що покупець активно його розшукував для придбання наркотиків.

Інші доводи обвинуваченого та його захисника щодо окремих свідків у справі та інших на їх думку порушень мають бути предметом дослідження й оцінки при новому судовому розгляді.

Доводи прокурора про м`якість покарання обвинуваченого колегія суддів відхиляє. Пропозиція прокурора в апеляційній скарзі збільшити покарання всього на 1 рік не є істотним посиленням покарання, тому не може бути підставою для скасування вироку з підстав його м`якості, яке є достатньо суворим і воно передбачено санкцією ст. 307 ч.2 ККУ. Невизнання ним вини, відсутність розкаяння, не може бути підставою для призначення йому більш суворого покарання.

Таким чином апеляційні скарги обвинуваченого й прокурора підлягають частковому задоволенню, вирок суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду. Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу немає.

При новому судовому розгляді суду слід врахувати вказані обставини, належно дослідити й оцінити всі обставини провадження, ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення.

К е р у ю ч и с ь ст.ст. 404, 405, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора задовольнити частково, вирок Івано-Франківського міського суду від 6.09.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала не оскаржується.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4