ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10 квітня 2023 року місто Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду кримінального провадження № 0000661 від 21.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на його думку ризики, які були встановлені судом при обранні та продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати. Продовжують існувати ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Так, ризик переховування ОСОБА_6 від суду обґрунтовується тим, що він, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, один з яких за ч. 3 ст. 187 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином та покарання за який передбачено від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання та неявки на виклики суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 не має постійного місця роботи та проживання в Україні, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, на думку прокурора, він з високою імовірністю може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, на даний час продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_10 може впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі та володіючи інформацією про свідків, їхнє фактичне місце проживання, а також вирішальну роль їхніх показань у провадженні, може незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни ними показань, неявки до суду, зміни місця проживання, шляхом погроз, шантажу, підкупу, що може негативно вплинути на повноту та достовірність їхніх показань під час судового розгляду, та відповідне уникнення ОСОБА_11 покарання за скоєні ним злочини. При цьому, прокурор просить врахувати, що частину свідків обвинувачення у кримінальному провадженні на даний час судом не допитано ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших). Викладене підтверджує реальність ризику впливу ОСОБА_6 на вказаних осіб у разі перебування не під вартою. Крім того, в даному разі наявний реальний ризик вчинення ОСОБА_14 іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України). Характер інкримінованого ОСОБА_15 кримінального правопорушення свідчить про суспільну небезпечність обвинуваченого. Даний ризик обґрунтовується також тим, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, які посягали на власність, життя і здоров`я потерпілих, громадську безпеку. При цьому, розбійний напад, який інкримінується ОСОБА_9 , було вчинено за попередньою змовою групою осіб. До того ж, відсутність постійної роботи також свідчить про реальний ризик вчинення ним кримінальних правопорушень у сфері власності (крадіжок, грабежів, шахрайств) для підтримання власної життєдіяльності. У зв`язку з викладеним, на думку прокуора, застосування біьш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазанченим ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавяють у повній мірі можливості вільно пересуватися обвинуваченому, вчиняти протиправні дії, впливати на потерпілих та свідків.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заперечила щодо клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну її підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на альтернативні запобіжні заходи у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, або ж у разі, якщо суд дійде висновку про необгрунтованість доводів захисту щодо застви, просить розглянути можливість застосування відносно ОСОБА_6 домашнього арешту.

Своє клопотання захисник ОСОБА_7 обґрунтувала тим, що наявність ризиків, які були підставою для обрання та відповідно продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, такі як ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення, грунтується на припущеннях та не підтверджені жодними доказами. На думку захисника, з позиції сторони обвинувачення, ризик переховування випливає з самого факту пред`явлення ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, та обгрунтовується тим, що ОСОБА_10 усвідомюючи невідворотність реального покарання за скоєні кримінальні правопорушення намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки до суду. Захиснк зауважуила, зо така позиція є хибною, адже ризик втечі має оцінюватися у світі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Захисник наголосила, що ОСОБА_10 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується з позитивної сторони. За весь час кримінального провадження стороною обвинувачення не було отримано будь-яких даних, які б свідчили про не процесуальну поведінку ОСОБА_6 , яка була б направлена на перешкоджання досудовому розслідуванню або судовому провадженню. Щодо ризику здійснення тиску на свідків, захисник зазначила, що його може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження, цей ризик не може ґрунтуватися лише на ймовірності суворого покарання, повинен бути пов`язаний із конкретними фактами. До того ж, захисник наголошує у клопотанні, що прокурором не обґрунтовано та не підтверджено, що звільнення ОСОБА_6 з-під варти призведе до порушення громадського порядку, тобто вчинення ним іншого кримінального правопорушення. До зазначеного копотання долучила фотокопію договору оренди житлового приміщення від 30.03.2023 укладеного між ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_11 , згідно до змісту якого останній орендує квартиру АДРЕСА_2 , де відповідно буде проживати обвинувачений у разі застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України який є тяжким, передбачено максимальне покарання до семи років.

Обвинувачений ОСОБА_10 не має постійного місця проживання в Україні, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, є громадянином Киргизької Республіки, перебуває на території України без належних документів, а тому він має можливість залишити межі України, та переховуватись від суду у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який; з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може незаконно впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні, чим перешкоджати кримінальному провадженню, а отже ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу під час судового розгляду, на думку суду, не змінилися та продовжують існувати.

Посилання сторони захисту на можливість проживання ОСОБА_6 в орендованому ним житлі на території Київської області, а саме в с. Софіївська Борщагівка, не є обставиною, яка свідчить про достатність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на встановлені колегією суддів ризики.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час є необхідним для запобігання встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а інші альтернативні запобіжні заходи, як то домашній арешт або ж застава, як просить сторона захисту, можуть виявитись не достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження .

Крім того, колегія суддів вважає, що підстави для застосування в даному випадку застави, як просить сторона захисту, відсутні, оскільки ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства.

З огляду на вищевказане, запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час є необхідним для запобігання встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт або застава, як просить захисник, можуть виявитись не достатнім для їх запобігання, а тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись статтями 177, 182, 183, 193, 194, 369-372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити, відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.

ОСОБА_9 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 08 червня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3