24.11.2022Справа №639/3567/22
Провадження №1-кп/639/403/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2022 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0000567 від 12.08.2022 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту у військовому званні: «солдат», в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту (по стройовій частині) від 03.03.2022 № 10, солдата ОСОБА_6 призначено на посаду стрілець 2 відділення охорони 1 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони, з 03.03.2022 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту (по стройовій частині) від 02.03.2022 № 7, старшого лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду заступника командира 4 роти охорони з морально психологічного забезпечення 3 батальйону охорони, з 02.03.2022 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.
Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.04.2022, строком на 30 діб.
Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Будучи військовослужбовцем Державної спеціальної служби транспорту солдат ОСОБА_6 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 11, 13, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV та ст.ст. 3, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його бути дисциплінованим, точно й вчасно виконувати покладені обов`язки і поставлені завдання, додержуватись вимог безпеки, вживати заходів по запобігання травматизму, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами ЗС України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї та в інших випадках.
Відповідно до ч. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Відповідно до ч. 115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, заступник командира роти з морально психологічного забезпечення підпорядковується командиру роти і є прямим начальником усього особового складу роти. Відповідно до ст. 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, заступник командира роти з морально психологічного забезпечення, зобов`язаний: здійснювати конкретні заходи щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку; проводити заходи з морально психологічного забезпечення з особовим складом роти, призначеним до варти.
Відповідно до ч. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця виявляти повагу до командирів.
Відповідно до ч. 11 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці зобов`язані виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.
Відповідно до ст. 49 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Згідно зі ст. 50 Статуту внутрішньої служби відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, і у питаннях служби вони звертаються один до одного на "Ви".
Відповідно до ст. 128 Статуту внутрішньої служби, солдат зобов`язаний: додержуватися військової дисципліни; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, додержуватися правил військової ввічливості.
Однак, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, проходячи військову службу в умовах воєнного стану, діючи всупереч вищевказаним вимогам законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, будучи обізнаним із нормами Статуту внутрішньої служби у Збройних Силах України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Встановлено, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, відповідно до бойового розпорядження командира вказаної військової частини від 14.07.2022 № 51, в умовах воєнного стану, виконували завдання за призначенням на об`єкті між ст. Нова Баварія та ст. Новожанове у Новобаварському районі м. Харкова.
З відомості про закріплення зброї вбачається, що за військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту стрільцем 2 відділення охорони 1 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони солдатом ОСОБА_6 закріплено військове майно, а саме, автомат моделі «АКМ», заводська серія та номер « НОМЕР_2 », 1971 року випуску.
Так, 02.08.2022, орієнтовно о 18 год. 50 хв., у місці дислокації підрозділу (на об`єкті між ст. Нова Баварія та ст. Новожанове у Новобаварському районі м. Харкова), проводилась підготовка до заступання у наряд особового складу варти від військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту.
Військовослужбовець 2 відділення охорони 1 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони солдат ОСОБА_6 , маючи на озброєнні свій автомат моделі «АКМ», заводська серія та номер « НОМЕР_2 » та 120 набоїв калібру 7.62 мм., перебував у строю а старший лейтенант ОСОБА_4 стояв перед строєм і як прямий начальник всього особового складу варти перевіряв фізичний і морально психологічний стан військовослужбовців, які заступають у добовий наряд.
ОСОБА_4 підійшов до строю та вказав, що солдат ОСОБА_6 , через незадовільний фізичний та морально психологічний стан, імовірне вчинення правопорушення перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння, знімається з добового наряду (варти). При цьому, командир 1 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони старший лейтенант ОСОБА_7 , також. вказав, на необхідність усунення солдата ОСОБА_6 від виконання службових обов`язків у складі варти.
Так, відповідно до ст. 128 Статуту Гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, командири підрозділів, від яких від наряджаються варти, несуть відповідальність за добір і розподіл особового складу варт. Заборонено призначати до варт військовослужбовців, які вчинили правопорушення та які в цей час за своїм морально психологічним станом не можуть нести вартову службу.
ОСОБА_6 вийшов зі строю та попрямував до стіни вартового приміщення у місці дислокації підрозділу, при цьому був невдоволений таким розвитком подій та висказував свої словесні претензії у бік свого начальника - старшого лейтенанта ОСОБА_4 .
Будучи невдоволеним вчинком та конкретним зауваженням свого начальника заступника командира 4 роти охорони з морально психологічного забезпечення 3 батальйону охорони старшого лейтенанта ОСОБА_4 , здійсненим останнім, у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, взяв до рук свій автомат моделі «АКМ», заводська серія та номер « НОМЕР_2 », з приєднаним магазином, зняв із запобіжника, зарядив автомат, поставив його прикладом на плече, і з метою залякування начальника, щоб вплинути на його службову діяльність, спрямував вогнепальну зброю на старшого лейтенанта ОСОБА_4 , відстань до якого складала, орієнтовно 4 5 м. При цьому, солдат ОСОБА_6 та старший лейтенант ОСОБА_4 стояли один навпроти одного, і ніяких перешкод природного або штучного походження між ними не було.
ОСОБА_4 побачивши, направлений у його бік автомат АКМ, відчувши реальну загрозу можливого заподіяння тілесних ушкоджень, яка його об`єктивно налякала, почав відходити назад на більш безпечну дистанцію.
При цьому ОСОБА_4 розумів, що ОСОБА_6 має фактичну можливість, на даний момент, реалізувати свою погрозу, тобто здійснити постріл і заподіяти тілесні ушкодження (вогнепальне поранення).
Через декілька секунд присутні військовослужбовці, які спостерігали за вказаною ситуацією, роззброїли солдата ОСОБА_6 , відібрали автомат моделі «АКМ», заводська серія та номер « НОМЕР_2 », з приєднаним магазином, спорядженим 29-ма набоями калібру 7.62 мм. і підсумок з трьома магазинами спорядженими, кожен 30-ма, бойовими набоями калібру 7.62 мм., при цьому один патрон калібру 7.62 мм., перебував у ствольній коробці.
09.11.2022 року між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та обороній сфері об*єднаних сил ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 405 КК України, і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; б) щиро каятися; в) активно сприяти розкриттю злочину.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 405 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, до покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці з відбуванням на гаупвахті.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали та зміст укладеної угоди про визнання винуватості, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди було досягнуто під час судового розгляду, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій та переходить до розгляду угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнає себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.
Вчиненим злочином шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
В даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості відповідно до ч.4 ст.469 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання.
Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час судового засідання.
Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.4 ст. 405 КК України, тобто погроза заподіянням тілесних ушкоджень начальникові, у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби, вчинене в умовах воєнного стану. Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даними про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст.124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст., 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09.11.2022 року, укладену між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та обороній сфері об*єднаних сил ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженню №0000567 від 12.08.2022.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у виді арешту строком на 2 (два) місяці з відбуванням на гаупвахті.
Строк арешту з утриманням на гауптвахті ОСОБА_6 відраховувати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 1510 гривень 24 копійки.
Після набрання вироку законної сили, скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави, а саме: з предмету, схожого на автомат АК № НОМЕР_2 , з ременем, на ремені наявний напис « ОСОБА_8 », є напис « НОМЕР_3 », без приєднаного магазина, поставлений на запобіжник, не заряджений, 1 шт., упаковано у поліетиленовий пакет, чорного кольору, є пояснювальна бірка та магазину до нього, корпус світло коричневого кольору, на корпусі магазина, напис «49». - магазин споряджений 30 (тридцятьма) предметами, схожими на набої, гільзи бутилочні, золотистого кольору та кольору олива, з написами на дні гільзи, упаковано у поліетиленовий пакет, чорного кольору, є пояснювальна бірка, які визнано речовими доказами та повернути до військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та потерпілому

Суддя ОСОБА_1