Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/204/23
номер провадження 1-кс/695/76/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000107 від 20.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання зазначено, що 20.01.2023 близько 09.00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на автомобілі марки Камаз реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Бориспіль-Запоріжжя в напрямку м. Золотоноша, увімкнувши поворот почав здійснювати маневр повороту ліворуч в бік с. Мельники, де в цей час автомобіль марки «Нісан» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався позаду Камазу, виїхавши на зустрічну смугу та здійснюючи маневр обгону допустив зіткнення передньою правою частиною автомобіля з Камазом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Нісан» ОСОБА_6 , 2002 року народження, отримав тілесні ушкодження. За даним фактом 20.01.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. 20.01.2023 під час огляду місця пригоди було виявлено: автомобіль Камаз 45143 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить СТОВ «АГРОКО» та яким користується ОСОБА_4 ; автомобіль Nissan Maxima реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_5 . Вказані транспортні засоби було тимчасово вилучено та доставлено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів на територію двору ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області. Постановою слідчого від 20.01.2023 вилучені на місці події транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки автомобілі: марки «Камаз 45143» реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Nissan Maxima» реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідають критеріям, зазначеним п.4 ч. 2 ст.167 КПК України, прокурор просить накласти арешт на вказані транспортні засоби, заборонивши будь-кому розпоряджатися та користуватися вказаним майном та визначити місце зберігання транспортних засобів на території двору ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

Прокурор у судове засідання не з`явився, але в резолютивній частині клопотання просив розглянути без участі прокурора.

Володілець майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд клопотання без його участі. Щодо задоволення клопотання не заперечує.

Володілець майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000107від 20.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та під час досудового розслідування якого виявлено та вилучено транспортні засоби: марки «Камаз 45143» реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Nissan Мaxima» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що автомобіль марки «Камаз 45143» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить СТОВ «АГРОКО», яким користується ОСОБА_4 та автомобіль марки «Nissan Maxima» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , яким користується ОСОБА_5 , які поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів на територію двору ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області є доказами у даному кримінальному провадженні в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна вказують, що зазначене вище майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження як накладення арешту на автомобілі: Камаз 45143 реєстраційний номер НОМЕР_1 та Nissan Maxima реєстраційний номер НОМЕР_2 є розумним та виправданим, оскільки є підстави вважати, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказані транспортні засоби із забороною користування, розпорядження та відчуження призведе до неможливості його дослідження та може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, а тому, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортні засоби:«Камаз 45143» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить СТОВ «АГРОКО», яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та «Nissan Maxima» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження.

У іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання прокурором.

Копію ухвали направити прокурору та володільцям майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1