У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстроване та фактичне місце проживання якого за адресою АДРЕСА_1 , з вищою освітою, старшого оперуповноваженого карного розшуку Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, учасника бойових дій, одруженого, батька 1 неповнолітньої дитини, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що ОСОБА_4 відповідно до наказу начальника ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 17.01.2022 № 7-о/с, працюючи на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, маючи спеціальне звання майор поліції, здійснюючи функції представника влади, тобто будучи службовою особою, та в силу ст. ст. 3, 7, 18, Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі Закон), маючи обов`язки неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини, а згідно з вимогами ст. 23 Закону, володіючи повноваженнями, здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення та, на підставі положень Розділу 5 Закону, будучи наділеним правом на застосування поліцейських превентивних заходів та заходів примусу, 15.03.2022, перебуваючи на службі та при виконанні службових обов`язків, умисно перевищив службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалися насильством, із застосуванням спеціальних засобів щодо потерпілого, за відсутності ознак катування, групою осіб, без попередньої змови між собою, при таких обставинах. ОСОБА_4 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їхні наслідки та бажаючи їхнього настання, керуючись мотивом зверхнього ставлення до громадян, перевищуючи свої службові повноваження, без наявності законних підстав, без надання законної вказівки про припинення будь-яких протиправних дій та попередження в голос про застосування спеціальних засобів гумового кийка, без урахування необхідності та пропорційності застосування заходів примусу, всупереч вищезазначених вимог Закону України «Про Національну поліцію», без врахування явних ознак похилого віку ОСОБА_8 , безпідставно, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, застосував стосовно останнього спеціальний засіб гумовий кийок, при таких обставинах. Так, 15.03.2022 близько 17:00 год. співробітниками Управління поліції охорони в Закарпатській області добровільно доставлено ОСОБА_8 в Ужгородський РУП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10, для написання заяви щодо протиправної поведінки ОСОБА_9 , з якою в нього цього ж дня виник конфлікт в приміщенні супермаркету «Сільпо», що за адресою: м. Ужгород, вул. Швабська, 3, Перебуваючи в холі Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області в ОСОБА_8 виник словесний конфлікт із старшим інспектором чергової частини сектору моніторингу ОСОБА_10 , під час якого остання викликала для припинення неналежного поводження в приміщенні оперуповноваженого ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 , який згідно з планом-розстановки нарядів Ужгородського РУП та придатних сил ГУНП на території м. Ужгорода та 15.03.2022, перебував на добовому чергуванні у групі фільтрації. У подальшому, о 17:25 год., ОСОБА_11 , не вияснивши всіх обставин подій та претензій ОСОБА_8 до працівників поліції, порушуючи вимоги п. 7 Розділу VII Наказу МВС України від 23.05.2017 № 440 (у редакції наказу МВС від 08.02.2022 № 103), Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. п. 1-4, 6-8 ч. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, наказав в грубій формі ОСОБА_8 слідувати за ним по сходах до свого службового кабінету № 49, який розташований на четвертому поверсі, забравши попередньо телефон потерпілого, на який останній фіксував протиправні дії поліцейського. Після цього, ОСОБА_11 , ведучи примусово ОСОБА_8 із застосуванням фізичної сили та перебуваючи позаду нього, між першим та четвертим поверхом, усвідомлюючи те, що він перебуває на службі, без наявності законних підстав, а також без законної вказівки про припинення ним будь-яких протиправних дій, попередження вголос про застосування фізичної сили, без урахування необхідності та пропорційності примусових заходів, без врахування явних ознак похилого віку ОСОБА_8 , явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, застосував стосовно останнього заходи фізичного впливу, у виді умисного нанесення удару правою ногою в ділянку правого стегна ОСОБА_8 , в наслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правого стегна. Після чого, продовжуючи свою злочинну та протиправну діяльність, ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, та їхніх наслідків, наніс удар правою рукою в ділянку правої нирки ОСОБА_8 , чим спричинив останньому фізичний біль. Надалі, піднявшись на четвертий поверх, ОСОБА_11 силоміць та протиправно завів ОСОБА_8 до свого службового кабінету № 49, в якому продовжуючи свою злочинну діяльність наніс ОСОБА_8 чотири удари правою ногою по задній зовнішній поверхні третини лівого стегна. Після цього ОСОБА_11 продовжив вчиняти протиправні, насильницькі дії щодо ОСОБА_8 , з метою спричинення останньому фізичного болю та насильства, схопивши силоміць обома своїми руками спочатку за праву, а потім за ліву руку ОСОБА_8 , почав умисно викручувати йому пальці, завдаючи цими діями фізичного болю. У подальшому, близько через 10 хвилин, до кабінету № 49 зайшов старший оперуповноважений ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , який, побачивши та усвідомивши явно незаконні дії ОСОБА_11 , а також усвідомлюючи те, що він перебуває на службі, в порушення вимог ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо вжиття необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, приєднався до явно незаконних дій ОСОБА_11 та без наявності законних підстав, надання законної вказівки про припинення ним будь-яких протиправних дій, попередження вголос про застосування спеціального засобу гумового кийка, без урахування необхідності та пропорційності заходів примусу, без врахування явних ознак похилого віку ОСОБА_8 , явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи незаконність дій застосував стосовно останнього спеціальний засіб гумовий кийок, яким умисно наніс шість умисних ударів, з яких два удари по зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого стегна, два удари по задній зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого стегна та два удари в ділянку лівої сідниці. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи вчиняти протиправні насильницькі дії щодо ОСОБА_8 , наніс останньому ще чотири умисних удари гумовим кийком, зокрема два удари в ділянку правого плеча та два удари в ділянку правого стегна. Загалом в наслідок спільних умисних злочинних дій поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які виразились в умисному нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого плеча, синця на задній зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого стегна, синця на лівій сідниці, що згідно з висновком судово-медичної експертизи від 08.04.2022 № 115 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 . Отже, такими умисними діями ОСОБА_4 вчинив перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, вчиненими групою осіб, без попередньої змови між собою, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

В клопотанні зазначено про існування обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, а також існування ризиків, зокрема того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити. Пояснив, що постанова суду про накладення на ОСОБА_8 адміністративного стягнення за ст. 185 КУпАП в теперішній час оскаржується в Закарпатському апеляційному суді.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив не застосовувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 жоден з запобіжних заходів, передбачених КПК України, або застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Подав письмові заперечення, в яких посилається на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а також на відсутність ризиків, заявлених стороною обвинувачення.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та пояснив, що дійсно застосовував щодо ОСОБА_8 спеціальний засіб у вигляді гумового кийка, але виключно для подолання його протиправної поведінки та для запобігання діям ОСОБА_8 по заволодінню табельною зброєю ОСОБА_11 . Стверджує, що його дії відповідали умовам застосування спеціальних засобів працівниками поліції та відповідали вимогам ЗУ «Про національну поліцію». Зауважив, що за вищевказані дії ОСОБА_8 у відношенні до них із ОСОБА_11 , як працівників поліції, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП. Стверджував, що клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді є наслідком його конфлікту з керівництвом ГУНП Закарпатської області.

Окрім цього у своїх письмових запереченнях підозрюваний стверджує про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, так як з об`єктивної сторони обов`язковою умовою настання даного складу злочину є заподіяння наслідків охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян тощо, означає заподіяння тяжких наслідків виключно в матеріальному вимірі.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000063 від 25.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України.

24.03.2023 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому підозрюваному кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зібраних під час досудового розслідування, зокрема:

- заяву ОСОБА_8 від 17.03.2022 щодо вжиття заходів до працівників поліції Ужгородського РУП;

- заяву про злочин від 24.03.2022 ОСОБА_8 , в якій наведено факт побиття останнього поліцейськими ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.03.2022 в ході чого останній навів всі обставини спричинення йому тілесних ушкоджень в приміщенні Ужгородського РУП працівниками поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , а саме місце, час нанесення йому тілесних ушкоджень, локалізації ударів (механізм) та інше;

- аудіозапис із флеш-накопичувача на якому зафіксовані аудіо-записи протиправних дій відносно ОСОБА_8 працівником поліції ОСОБА_11 ;

- протокол огляду флеш-накопичувача від 29.03.2022 на якому зафіксовані аудіо-записи протиправних дій відносно ОСОБА_8 працівником поліції ОСОБА_11 ;

- стенограму до протоколу огляду від 29.03.2022, на якій перекопійовано розмови із вказаних аудіозаписів;

- довідку із КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради в якій наведено наявні під час огляду тілесні ушкодження у ОСОБА_8 ;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 02.04.2022 в якому останній навів додаткові фактичні відомості щодо спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , а саме їхні характерні ознаки по яких він в подальшому зможе впізнати та інші фактичні відомості;

- протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 09.04.2022, в ході чого оглянуто якого створено стенограму до даного протоколу розмов осіб записаних на аудіозаписах;

- відповідь на запит слідчого із КНП «Закарпатського територіального центру екстреної медичної допомоги» від 31.03.2022, в якій вказано, що 15.03.2022 о 22.29 год. на лінію «103» надійшов виклик за адресою АДРЕСА_2 до громадянина ОСОБА_8 за фактом побиття останнього працівниками поліції;

- висновок судово-медичної експертизи від 08.04.2022 № 115, згідно з яким у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого плеча, синця на задній зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого стегна, синця на лівій сідниці, що кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя та здоров`я потерпілого та час спричинення даних тілесних ушкоджень вкладається у 15.03.2022;

- копію сторінок журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Ужгородського РУП, згідно з яким ОСОБА_8 доставлено до відділу кримінальної поліції;

- план-розстановки нарядів Ужгородського РУП від 15.03.2022 згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_11 перебували у добовому наряді в групі «Фільтрації», яка займається фільтраційними заходами, а не виявленням та припиненням адміністративних правопорушень;

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.04.2022 в адміністративному приміщенні Ужгородського РУП, що в м. Ужгороді, вул. Гагаріна,10а, в ході чого потерпілий ОСОБА_8 чітко навів та наочно показав обставини (місце, механізм, локалізацію) спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ;

- додатковий висновок судово-медичної експертизи № 162 від 24.06.2022, згідно з якою на підставі матеріалів кримінального провадження, експерт приходить висновку та підсумку, що заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_8 , згідно з висновком експерта» від 08.04.2022 № 115 , за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_8 , під час слідчого експерименту можливе;

- допит свідка ОСОБА_13 рідної дочки потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким ОСОБА_13 вказує, що батько не мав ранком 15.03.2022 будь яких тілесних ушкоджень, а вже ввечері, коли прийшов додому в нього були наявні видимі тілесні ушкодження, які зі слів останнього йому спричинено в приміщенні Ужгородського РУП;

- протокола допиту поліцейських Ужгородського УПО, а саме: допитом свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , які повідомили, що ними 15.03.2022 було доставлено (запрошено) ОСОБА_8 та іншу особу до Ужгородського РУП за фактом конфлікту між останніми в приміщенні магазину «Сільпо», що по вул. Швабська, м. Ужгород та те, що близько 17.00 год. у ОСОБА_8 не було жодних тілесних ушкоджень та останній не скаржився на своє життя та здоров`я;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , у ході якого останній додатково вказав характерні риси обличчя поліцейського ОСОБА_4 ;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 22.07.2022 потерпілим ОСОБА_8 , в ході чого останній впізнав поліцейського ОСОБА_4 , який 15.03.2022 в кабінеті Ужгородського РУП спричинив йому тілесні ушкодження;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 22.07.2022 потерпілим ОСОБА_8 , в ході чого останній впізнав поліцейського ОСОБА_11 , який 15.03.2022 в приміщенні Ужгородського РУП спричинив йому тілесні ушкодження;

- висновок службового розслідування за фактом неправомірних дій з боку окремих працівників Ужгородського РУП від 09.03.2023, згідно якого, комісія дійшла висновку, що поліцейській ОСОБА_4 та ОСОБА_11 внаслідок низького рівня службової дисципліни, скоїли дисциплінарний проступок та грубо порушили норми законодавства, що виразилось у порушенні вимог щодо проведення опитування та здійснення інших процесуальних дій з затриманими, відвідувачами, доставленими або запрошеними поза межами спеціально відведеного та облаштованого службового приміщення, оскільки вказані поліцейські при наявності визначеного спеціального приміщення, яке було обладнане належним чином та знаходилось на першому поверсі Ужгородського РУП ГУНП, відвели доставленого ОСОБА_8 на четвертий поверх будівлі підрозділу поліції, що є грубим порушенням вищевикладених нормативних документів;

- протокол допиту свідка ОСОБА_18 , помічника чергового Ужгородського РУП, який був у наряді «Фортеця» та здійснював запис до журналу - доставлено гр. ОСОБА_8 . Так в ході допиту, ОСОБА_18 повідомив, що коли ОСОБА_8 було доставлено працівниками Ужгородського УПО на ньому не було видно будь-яких тілесних ушкоджень та останній не скаржився на своє життя та здоров`я. Крім цього, ОСОБА_18 повідомив, що він не бачив аби ОСОБА_8 покидав самостійно приміщення Ужгородського РУП;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.03.2023, згідно якого останній додатково вказано обставини спричинення йому ударів поліцейськими ОСОБА_4 та ОСОБА_11 із розмежуванням між кожним із останніх;

- протокол допиту свідка приватного підприємця ОСОБА_19 , згідно якого останній вказав, що 15.03.2022, коли ОСОБА_8 із приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було запрошено працівниками поліції до Ужгородського РУП, останній був без будь-яких тілесних ушкоджень, вів себе спокійно та врівноважено, а також поліцейськими в той момент не застосовувались до нього заходи фізичного впливу та спецзасоби;

- висновок експерта (фоноскопія) від 01.06.2022 згідно з яким аудіофайли надані та долучені до матеріалів кримінального потерпілим ОСОБА_8 не містять ознак монтажу та у файлі, який перекопійований із мобільного телефону останнього зафіксовані усні мовлення також ОСОБА_20 , що згідно стенограми.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

Разом з цим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

При цьому слідчий суддя критично оцінює позицію сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину, так як ВП ВС у постанові від зроблено наступний правовий висновок: «28. Із огляду на викладене, Велика Палата дійшла висновку, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною другою статті 365 КК, вичерпується самим фактом вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень, і містять принаймні одну з ознак, визначених у частині другій статті 365КК, супроводжуються насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування. Заподіяння наслідків у вигляді істотної шкоди в розумінні пункту третього примітки статті 364 КК не є обов`язковою умовою для кваліфікації дій особи за частиною другою статті 365 КК.»

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на учасників кримінального провадження знайшов своє підтвердження, оскільки перебуваючи на волі, або без відповідних процесуальних обов`язків, покладених на нього судом, ОСОБА_4 може чинити психологічний тиск на свідків, потерпілого, в тому числі й шляхом вмовлянь, погроз або підкупу, з метою зміни даних ними слідству показів, що зрештою утруднить встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні. Аналогічним чином зможе впливати на експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення експертних досліджень.

При цьому слідчий суддя не приймає до уваги доводи захисника підозрюваного про відсутність цього ризику у зв`язку з тим, що необхідні слідчі (розшукові) дії за участі потерпілого та свідків вчинені, оскільки означене не співвідноситься з принципом кримінального процесуального закону щодо безпосередності дослідження судом доказів, в тому числі показань свідків й потерпілої особи.

Твердження підозрюваного ОСОБА_4 про те, що розглядуване клопотання є наслідком його конфлікту з керівництвом ГУНП Закарпатської області, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки таке є голослівним, нічим не підтвердженим, та зауважує, що досудове розслідування щодо ОСОБА_4 здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, а не органами Національної поліції.

Окрім цього слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 може вступати у позапроцесуальні контакти з іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні для формування в органу досудового розслідування та/або суду викривленої позиції щодо дійсних обставин справи. Означене, як наслідок, породжує наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На думку слідчого судді пояснення ОСОБА_4 доводять, що він намагається штучно створити докази своєї невинуватості та надати вигляд законності застосуванню ним поліцейських заходів примусу щодо ОСОБА_8 . Означені дії підозрюваного свідчать про те, що він зможе вдатися до аналогічних дій в майбутньому, в тому числі з використанням свого службового становища, й зрештою підтверджує наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

При цьому слідчий суддя вважає недоведеним ризик можливого переховування підозрюваного від слідства та суду, зокрема шляхом виїзду за кордон, так як у зв`язку з введенням воєнного стану в України для чоловіків віком від 18 до 60 років наявні обмеження щодо виїзду за кордон.

Більш того ОСОБА_4 має зареєстроване та фактичне місце проживання, раніше не судимий, одружений, є батьком однієї неповнолітньої дитини, що значно мінімізує ймовірність настання такого ризику.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому слідчий суддя вважає, що застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, з огляду на те, що ОСОБА_4 є діючим працівником поліції, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків, зокрема ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема незаконного впливу на учасників кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають перебуванню такого в умовах тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положенням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_4 підозрюється у перевищенні влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, вчиненими групою осіб, без попередньої змови між собою.

Тож, на переконання слідчого судді, при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні підстави для визначення розміру застави, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також з огляду на те, що покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а відтак не мінімізує вищевказані ризики для кримінального провадження.

Окрім цього, не застосовуючи заставу, як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід, слідчий суддя враховує, що громадяни, контактуючи з правоохоронними органами, як потерпілі, або як особи, які притягаються до відповідальності, передусім очікують на захист їх прав та свобод, а також на належне ставлення до них, передбачене Законом, а тому застосування поліцейських заходів примусу, в тому числі з використанням спеціального засобу гумового кийка, є виключним заходом впливу на осіб, допустимими до застосування правоохоронцями, що значно підсилює суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 . При тому, що ст. 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до шістдесяти днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 20 травня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1