Справа № 202/4963/23
Провадження № 1-кс/202/2294/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000913 від 20.10.2022 року про дозвіл на затримання з метою приводу:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Золоті Пруди Олександрівського району Донецької області, несудимого, розлученого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 за погодженням з прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було подане одночасно з даним клопотанням.

Прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Краматорську проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000913 від 20.10.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від 20.02.2020 № 42о/с підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника 21 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області.

Місцем дислокації підполковника служби цивільного захисту

ОСОБА_4 визначено 21 Державний пожежно-рятувального загін ГУ ДСНС України у Донецькій області, розташований за адресою: Донецька область,

Краматорський район, м. Лиман, вул. Свободи, буд. 1А.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основи національної безпеки України» правоохоронні органи - органи державної влади, на які Конституцією і законами України покладено здійснення правоохоронних функцій.

Статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» визначено, що правоохоронними органами є органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 16.12.2015

№ 1052 «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій» (далі за текстом Положення) ДСНС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до пункту 3 Положення основними завданнями ДСНС є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій (далі за текстом НС), запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків НС, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно з пунктом 7 Положення ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно пункту 48 зазначеного Положення ДСНС відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Пунктом 52 Положення передбачено, що ДСНС застосовує адміністративно-господарські санкції за порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до статті 223 Кодексу України про адміністративні правопорушення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про пожежну і техногенну безпеку розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, здійсненням суб`єктом господарювання господарської діяльності без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки, невиконанням приписів та постанов посадових осіб органів державного пожежного нагляду (статті 77, 77-1, 120, 175, 175-2, 188-8).

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 1 Закону України «Про основи національної безпеки України», ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ДСНС є правоохоронним органом та здійснює правозастосовні функції.

Відповідно до вимог посадової інструкції заступник начальника 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області ОСОБА_4 відповідає за правильну організацію внутрішньої та караульної служби в підрозділах; за організацію службової підготовки в підрозділах; за реагування на надзвичайні ситуації або пожежі в районі виїзду підрозділів; за правильну організацію ГДЗС у підрозділах; за своєчасне забезпечення особового складу захисним одягом, ЗІЗОД і спорядженням; за правильне утримання, експлуатацію та випробування спеціальної техніки, обладнання та оснащення; за роботу з перевірки технічного стану зовнішніх джерел протипожежного водопостачання; за вивчення і знання особовим складом підрозділу оперативно-тактичної характеристики району виїзду; за розроблення і практичне відпрацювання оперативних планів і карток пожежогасіння; за належну організацію роботи щодо зміцнення дисципліни і законності; за підготовку і проведення відповідних загальних, індивідуальних виховних та профілактичних заходів з підлеглим особовим складом.

Крім того, заступник начальника 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області

ОСОБА_4 зобов`язаний негайно виїжджати до місць виникнення пожеж, аварій, катастроф, стихійних лих, інших надзвичайних подій, які виникли в зоні оперативної відповідальності 21 ДПРЗ, при оголошенні виклику № 1-БІС та вище (у робочий час) і № 2 та вище (у неробочий час), інформація про які, згідно вимог наказу МНС України від 12.06.2013 № 403, повинна надаватися до ДСНС України; впроваджувати заходи щодо організації якісного несення караульної служби та внутрішньої служб в підрозділі; впроваджувати заходи щодо забезпечення постійної готовності до дій за призначенням пожежної та спеціальної техніки, пожежно-технічного та аварійно-рятувального обладнання і спорядження підрозділу, правильності їх експлуатації та утримання у технічно-справному стані; організовувати здійснення заходів щодо надійного функціонування та розвитку газодимозахисної служби в підрозділі; забезпечувати складання, ведення, коригування та практичне відпрацювання оперативно-службової документації, що визначає порядок організації служби, пожежогасіння, взаємодії з іншими службами; організовувати вивчення особовим складом оперативно-тактичної характеристики району та об`єктів; забезпечувати здійснення контролю за технічним станом джерел зовнішнього протипожежного водопостачання, проїздів, засобів зв`язку, підготовку для розгляду проблемних питань з цього напрямку місцевими органами виконавчої влади; аналізувати оперативно-службову діяльність підрозділу і розробляти заходи, спрямовані на підвищення боєготовності чергових караулів; розробляти плани роботи по лінії служби, контролює їх виконання; забезпечувати виконання заходів щодо попередження травматизму особового складу під час несення служби, гасінні пожеж, проведення аварійно-рятувальних робіт; здійснювати організаційно-контрольні заходи щодо проведення професійної підготовки особового складу частини, покращення його професійних знань та практичних навичок, бере безпосередню участь у їх всебічному проведенні; приймати участь у межах своєї компетенції в розробці, обґрунтуванні та узагальненні пропозицій щодо змісту рішень міського голови, голови райдержадміністрації на проведення рятувальних та інших невідкладних робіт і ліквідацію надзвичайних ситуацій, їх оформленні, підготовці окремих відповідних документів, доведенні їх до виконавців та контролю виконання; здійснювати облік та організацію постійного контролю за станом сил та засобів місцевої ланки територіальної підсистеми цивільного захисту, призначених для ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, визначення порядку їх залучення та взаємодії під час реагування на надзвичайні ситуації на території району; контролювати та за необхідністю здійснювати заходи психологічного забезпечення службової діяльності закріпленого підрозділу за напрямками роботи, які визначені нормативними документами з психологічного забезпечення.

Заступник начальника 21 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області ОСОБА_4 зобов`язаний брати участь в забезпеченні утримання в безпечному стані будівель, споруд, пожежного депо, прилеглої території; постійної готовності до бойових дій пожежної, аварійно-рятувальної техніки та інструменту, устаткування, захисних пристроїв, засобів індивідуального захисту, спорядження, рятувального майна тощо; брати участь в підготовці працівників до дотримання вимог безпеки під час гасіння пожеж, проведення рятувальних заходів і дій з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, досліджень пожеж, проведення навчань, занять, тренувань, участі у спортивних змаганнях; проведенні навчання та інструктажів співробітників (працівників) загону з питань охорони праці та безпечного ведення протипожежних,

аварійно-рятувальних та інших робіт, приймає участь у підготовці працівників і перевірці їх знань; проводити (за необхідності) атестацію робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці, проводити організаційно-технічні заходи щодо усунення або зменшення дії небезпечних і шкідливих факторів на робочих місцях підрозділу; проводити медогляди працівників, передрейсові та післярейсові огляди водіїв, лікувально-профілактичних заходів щодо попередження захворювань працівників, які зайняті на роботах з підвищеною небезпекою, встановлення їх фізіологічної придатності до виконання таких робіт. Є відповідальним за стан дисципліни і законності в загоні, бере участь в організації і безпосередньо проводить в караулах роботу по виконанню рішень колегії, вимог наказів, вказівок ДСНС України, Головного управління ДСНС України у Донецькій області з питань зміцнення дисципліни і законності серед особового складу; надає практичну і методичну допомогу підлеглим в питаннях зміцнення дисципліни, законності і попередження надзвичайних подій серед особового складу; безпосередньо виявляє факти порушення дисципліни і законності серед особового складу і контролює роботу начальників караулів з цих питань; проводить перевірки обігу громадян, депутатів, представників підприємств, установ і організацій всіх форм власності, публікацій засобів масової інформації щодо неправомірних дій працівників; за дорученням керівництва проводить службові розслідування по фактах порушень особовим складом законності, службової дисципліни і здійснення надзвичайних подій, готує проекти наказів про залучення винних до дисциплінарної відповідальності; планує заходи оперативного реагування на прогнозні загрози або факти виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; здійснює заходи щодо захисту населення і територій у разі загрози та виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з технологічними терористичними проявами та іншими видами терористичної діяльності; бере участь у заходах з мінімізації та ліквідації наслідків таких ситуацій під час проведення антитерористичних операцій, а також здійснює профілактичні та роз`яснювальні заходи з метою підготовки населення до дій в умовах терористичного акту.

Відповідно до ст. 108 Кодексу цивільного захисту України ОСОБА_4 присягнув завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту, мужньо і рішуче захищати життя та здоров`я громадян, майно України, її навколишнє природне середовище від надзвичайних ситуацій.

Водночас ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. 108 Кодексу цивільного захисту України, зрадив українській державі та всьому Українському народові, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади Російської Федерації (далі - РФ) та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади та Збройних Сил РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського Флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та Збройних Сил РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців Збройних Сил РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим та м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального Штабу Збройних Сил Російської Федерації

(далі - ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ГШ ЗС РФ ОСОБА_6 перед Академією Військових наук РФ з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та Збройних Сил РФ на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та Збройних Сил РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського Флоту Російської Федерації що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ Збройних Сил РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і Збройних Сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «О самоопределении Донецкой Народной Республики», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецкая Народная Республика» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органы государственной власти «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів Російської Федерації на території Донецької області так званої «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 № 1680-VII визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права Президент Російської Федерації ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам

п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970

№ 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє й досі.

В травні 2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території міста Лиман Краматорського району Донецької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Так, у другій половині травня 2022 року (більш точний час органами досудового розслідування невстановлений) ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, маючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, діючи в інтересах держави агресора, не виконав розпорядження керівництва Головного управління ДСНС України в Донецькій області щодо евакуації особового складу 21 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Донецькій області , пожежної та спеціальної техніки, майна підрозділу, діючи умисно за власною ініціативою, добровільно залишився на тимчасово окупованій території м. Лиман Краматорського району Донецької області.

У період з 23.05.2022 по 19.07.2022 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) заступник начальника 21 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області ОСОБА_4 в приміщенні будівлі 21 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Донецькій області, розташованої за адресою: Донецька обл., Краматорський район, м. Лиман, вул. Свободи, 1А зустрівся з представниками окупаційної адміністрації РФ та представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ в умовах воєнного стану, в період збройного конфлікту добровільно перейшов на бік ворога.

В ході вказаної зустрічі ОСОБА_4 надав згоду представникам РФ на добровільний вступ до незаконного правоохоронного органу так званого

«МЧС ДНР» на тимчасово окупованій території м. Лиман Краматорського району Донецької області та на підставі т. зв. «Приказа по личному составу» від 30.06.2022 № 226лс, виданого т. зв. «Министром по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуаціям и ликвидации последствий стихийных бедствий Донецкой Народной Республики (МЧС ДНР) ОСОБА_8 » обійняв псевдопосаду «заместителя начальника государственного бюджетного учреждения «Пожарно-спасательный отряд г. Красный Лиман Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий Донецкой Народной Республики» з присвоєнням т. зв. спеціального звання «подполковник службы гражданской защиты», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні державної зради, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

07.03.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про виклик на 12, 13 та 14 березня 2023 року до Третього слідчого відділу ТУ ДБР у м. Краматорську (м. Дніпро, пр-т Гагаріна, 26) опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту публікації повідомлення про підозру ОСОБА_4 в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, тобто з 08.03.2023 ОСОБА_4 є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.

12, 13 та 14 березня 2023 року 2023 ОСОБА_4 за викликом до Третього слідчого відділу ТУ ДБР у м. Краматорську (м. Дніпро, пр-т Гагаріна, 26) не з`явився, про причини неявки не повідомив.

14.03.2023 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами у своїй сукупності.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі,переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає кримінальному провадженню, на даний час місце його знаходження невідоме.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, оскільки існує обставина, зазначена у п.1 ч.4 ст. 189 КПК України, а саме те що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та прокурор довів, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст. ст. 188-190, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про затримання ОСОБА_4 повідомити прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 телефон НОМЕР_1 .

Встановити строк дії ухвали дванадцять місяців із дати її постановлення, до 22 березня 2024 року.

Відповідно ч.3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній ;

2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;

3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1