Справа № 463/773/23
Провадження № 1-кс/463/814/23
У Х В А Л А

про накладення арешту

08 лютого 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , особи, в якої вилучено майно ОСОБА_4 , його представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000022 від 02.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.1 ст.212, ч.1 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

детектив Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000022 від 02.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.1 ст.212, ч.1 ст.358 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що у провадженні Відділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000022 від 02.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.1 ст.212, ч.1 ст.358 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 спільно з іншими невстановленими на даний час особами (дані, яких встановлюються), неодноразово перебуваючи за кордоном України, вчиняв фінансові операції з грошовими коштами, які були здобуті завідомо злочинним шляхом з метою їх легалізації на території України використовуючи для цього підроблені документи.

З метою ухилення від сплати податків та легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з іншими невстановленими на даний час особами, розробив та впровадив схему з умисного ухилення від сплати податків шляхом незаконного переміщення через державний кордон України грошових коштів (джерело походження, яких невідоме), які є об`єктом оподаткування з подальшою їх легалізацією на території України. Вказані операції стали можливими завдяки внесення в документи, які оформлюються при перетині державного кордону завідомо неправдивих відомостей, щодо об`єктів оподаткування та обліку.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_7 разом із невстановленими особами організували незаконний вивіз грошових коштів з окупованих територій України за кордон, та в подальшому їх ввезення на територію України через державний кордон України з приховуванням від митного контролю не задекларовані грошові кошти у особливо великих розмірах.

Разом з тим встановлено, що до вказаної протиправної діяльності можливо причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, який також має паспорт громадянина російської федерації. Так, 03.02.2023 року ОСОБА_4 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску «Угринів-Долгобичув» надав до митного оформлення декларацію № 209100/2023/19 від 03.02.2023 року про ввезення до території України начебто власних коштів у розмірі 7250000,0 гривень, при цьому не вказуючи походження і мету використання вище вказаних валютних цінностей. Також, оперативними працівниками отримано копію декларації № 60.505.1.2023.367, відповідно до якої готівкові кошти у сумі 7250000,0 гривень задекларовані дружиною начебто переміщалися з Республіки Білорусь до Республіки Польща 02.02.2023 року. Вище вказані декларації викликають сумніви щодо правдивості вказаних документів. Так, графа походження товарів - порожня. Тобто відсутнє належним чином оформлене підтвердження походження товарів.

В період часу з 07 год. 16 хв. до 14 год. 38 хв. 04.02.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.02.2023 року відповідно до ч.3 ст.233 КПК України проведено обшук автомобіля марки «VOLKSWAGEN SHARAN» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: копію бланку декларації митного оформлення № 209100/2023/19 від 03.02.2023 року про ввезення до території України коштів у розмірі 7250000,0 гривень; предметів схожих на Українську гривню, номіналами по 200 (двісті) гривень в кількості 36250,0 (тридцять шість тисяч двісті п`ятдесят) штук, в загальній сумі 7250000,0 (сім мільйонів двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

На даний час органом досудового розслідування встановлено, що вилучені вказані вище речі та документи мають значення для кримінального провадження, оскільки є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, а тому з метою, забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, просить клопотання задовольнити.

Детектив ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у такому, просить клопотання задовольнити.

Представник особи, якій належить вилучене майно ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні відносно клопотання про арешт майна заперечив з наступних підстав. Зазначає, що детектив не мав жодного права проводити обшук на підставі ч.3 ст.233 КПК України. Разом з тим, детектив відмовив ОСОБА_4 в ознайомленні із витягом з кримінального провадження, що суперечить принципу верховенства права, через свідоме недотримання принципу правової невизначеності з боку уповноваженої особи, адже відмова у наданні Витягу з ЄРДР є протиправною, оскільки дана вимога останнього носить публічно-правовий характер, а не кримінально-процесуальний. Разом з тим, в ході проведення обшуку ОСОБА_4 неодноразово наголошував та акцентував увагу детектива та інших осіб залучених під час проведення слідчої дії щодо законності походження грошових коштів, які були у нього виявлені та в подальшому вилучені. Насамперед, грошові кошти задекларовані, що має відображення та підтвердження у митній декларації № 209100/2023/19 від 03.02.2023 року, гроші кошти ввозились, а не вивозились ОСОБА_4 на митну територію України та мали інвестуватись у розвиток його бізнесу. Наявність грошових коштів у ОСОБА_4 та його родини повністю та цілком логічно доводиться рядом правочинів, а саме: копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.08.2019 року; копією договору купівлі-продажу автомобіля від 02.06.2021 року; копією договору купівлі-продажу № 8045/2018/1234908 транспортного засобу від 18.12.2018 року; копією договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі ТОВ «СВС» від 15.02.2017 року; копією договору купівлі-продажу квартири від 06.06.2015 року; копією договору купівлі-продажу квартири від 04.09.2021 року; копією акцепту на укладення Угоди на розміщення вкладу № ДФЛ-817157/258 від 13.12.2019 року на суму 2 млн. гривень; копією акцепту на укладення Угоди на розміщення вкладу № TDRC000270289 від 06.05.2019 року на суму 1,6 млн. гривень; копією акцепту на укладення Угоди на розміщення вкладу № TDRC000411406 від 12.05.2020 року на суму 1 млн. гривень; копією акцепту на укладення Угоди на розміщення вкладу № TDRC000306315 від 29.07.2019 року на суму 950000,0 гривень; копією акцепту на укладення Угоди на розміщення вкладу № TDRC000186103 від 06.11.2018 року на суму 1,3 млн. гривень; копією акцепту на укладення Угоди на розміщення вкладу № TDRC000306298 від 29.07.2019 року на суму 1 млн. гривень; копією акцепту на укладення Угоди на розміщення вкладу № TDRC000186114 від 06.11.2018 року на суму 1,3 млн. гривень. Таким чином, наведені обставини та документально підтвердженні факти є обґрунтованим доказом упередженості детектива у даному кримінальному провадженні та умисному перевищенні своїх повноважень. Разом з тим, ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні не є підозрюваним, а тому слідчим суддею з врахуванням п.2 Розділу 2.6 Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року не може бути прийнято рішення про арешт майна. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Особа, якій належить вилучене майно ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно клопотання заперечив, повністю підтримав позицію свого представника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У свою чергу, викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частинами 2, 4 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджується факт внесення зазначених вище даних по кримінальному провадженні за № 0000022 від 02.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.1 ст.212, ч.1 ст.358 КК України.

Детектив просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.02.2023 року відповідно до ч.3 ст.233 КПК України автомобіля марки «VOLKSWAGEN SHARAN» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: копію бланку декларації митного оформлення № 209100/2023/19 від 03.02.2023 року про ввезення до території України коштів у розмірі 7250000,0 гривень; предметів схожих на Українську гривню, номіналами по 200 гривень в кількості 36250,0 штук, в загальній сумі 7250000,0 гривень.

Так, постановою старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_8 від 04.02.2023 року, виявлені та вилучені грошові кошти та документи визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки такі самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні.

Аналізуючи зазначені процесуальні документи у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слід задовольнити частково та накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено у ході проведення обшуку автомобіля марки «VOLKSWAGEN SHARAN», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: копію бланку декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей № 209100/2023/19 від 03.02.2023 року, оскільки стороною обвинувачення доведена можливість та необхідність накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Що стосується вимоги клопотання про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку автомобіля марки «VOLKSWAGEN SHARAN», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: предметів схожих на Українську гривню, номіналами по 200 (двісті) гривень в кількості 36250,0 (тридцять шість тисяч двісті п`ятдесят) штук, в загальній сумі 7250000,0 (сім мільйонів двісті п`ятдесят тисяч) гривень, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної вимоги клопотання з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні Відділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 02.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.1 ст.212, ч.1 ст.358 КК України.

Підставою внесення вказаних відомостей було те, що з метою ухилення від сплати податків та легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, громадянин України ОСОБА_7 спільно з іншими невстановленими на даний час особами, розробив та впровадив схему з умисного ухилення від сплати податків шляхом незаконного переміщення через державний кордон України грошових коштів (джерело походження, яких невідоме), які є об`єктом оподаткування з послідуючою їх легалізацією на території України.

Разом з тим, органом досудового розслідування встановлено, що до вказаної протиправної діяльності можливо причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, жодних підтверджуючих документів до матеріалів клопотання не додано та детективом під час судового розгляду не підтверджено.

Так, 03.02.2023 року ОСОБА_4 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску «Угринів-Долгобичув», надав до митного оформлення декларацію № 209100/2023/19 від 03.02.2023 року про ввезення на територію України начебто власних коштів у розмірі 7250000,0 гривень, при цьому, не вказуючи походження і мету використання вищевказаних валютних цінностей, а тому під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, у період з 07 год. 16 хв. до 14 год. 38 хв. 04.02.2023 року працівниками БЕБ, у відповідності до ч.3 ст.233 КПК України проведено обшук автомобіля марки «VOLKSWAGEN SHARAN» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , що знаходився за адресою: Львівська область, Червоноградський район, с.Угринів, поруч з міжнародним пунктом пропуску «Угринів-Долгобичув», на трасі Т1408 за напрямком руху с.Угринів, координати 50.5779540, 24.0906143. В ході проведення обшуку, виявлено та вилучено копію бланку декларації митного оформлення № 209100/2023/19 від 03.02.2023 року про ввезення до території України коштів у розмірі 7250000,0 гривень та предмети схожі на Українську гривню, номіналами по 200 гривень в кількості 36250,0 (тридцять шість тисяч двісті п`ятдесят) штук, в загальній сумі 7250000,0 (сім мільйонів двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Достатніх і достовірних доказів того, що вилучені під час обшуку предмети схожі на Українську гривню, номіналами по 200 гривень в кількості 36250,0 штук, в загальній сумі 7250000,0 гривень були переміщені ОСОБА_4 через державний кордон України з метою ухилення від сплати податків та легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, а також не належать останньому стороною обвинувачення слідчому судді не представлено.

Натомість, особою, в якої вилучено майно ОСОБА_4 та його представником - адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні надано докази того, що наявність грошових коштів у ОСОБА_4 повністю та цілком логічно доводиться рядом правочинів, що детективом в судовому засіданні під час розгляду клопотання не спростовано.

Разом з тим, грошові кошти ОСОБА_9 переміщувалась без ознак приховування, такі задекларовані, що має відображення та підтвердження у митній декларації № 209100/2023/19 від 03.02.2023 року, а факт належності грошових коштів саме йому підтверджується доданими копіями документів вчинених правочинів. Поряд з тим, варто зазначити, що бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей заповнюється при переміщенні товарів, валюти України, іноземної валюти за межі митної території України, а не при здійсненні ввезення на митну територію України.

До матеріалів клопотання не долучено жодних документів та під час судового розгляду не підтверджено детективом, що ОСОБА_4 вивіз грошові кошти з окупованої території України до Республіки Польща, в подальшому до Республіки Білорусь та у зворотному напрямку.

Крім того, ОСОБА_4 пройшов зону митного контролю та не був затриманий ні працівниками митниці, ні прикордонною службою з приводу вчинення будь якого правопорушення. Разом з тим, обшук автомобіля було проведено детективами БЕБ за межами пункту пропуску митного поста «Угринів-Долгобичув».

Також слідчий суддя звертає увагу на порядок заповнення декларації.

Так, разом із заповненою декларацією для митного контролю та митного оформлення товарів громадянином або уповноваженою особою подаються такі документи:

- документи, що посвідчують особу та підтверджують країну постійного проживання громадянина або уповноваженої особи;

- документи, що підтверджують знаття готівки з власних рахунків у банках та придбання особою банківських металів у банках та/або Національному банку, визначені у пункті 18 постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 року № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті».

На даній стадії розгляду клопотання, детективом не надано доказів того, що ОСОБА_4 ввозив грошові кошти національної валюти України через держаний кодон України з приховуванням джерел їх походження, а також, що останні вивозились з окупованих територій України за кордон, та в подальшому ввозились на територію України через державний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Крім того, на момент розгляду клопотання органом досудового розслідування не допитано працівників митниці з приводу обставин щодо проходження ОСОБА_4 митного оформлення.

З огляду на викладене, слідчий суддя не може прийняти до уваги доводи детектива про те, що метою перевезення ОСОБА_4 грошових коштів була їх легалізації і такі одержані злочинним шляхом.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення Sargsyan v. Azerbaijan , n.220.

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи вмотивованість та підставність заявленого клопотання щодо накладення арешту на грошові кошти в загальній сумі 7250000,0 гривень, детектив зазначає про те, що такі є речовими доказами у кримінальному провадженні. А тому з метою їх збереження, забезпечення завдань кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту.

Разом з тим, в порушення вимог КПК України детективом не доведено, що відносно тимчасово вилученого, під час проведення 04.02.2023 року обшуку майна, в тому числі грошових коштів, були достатні підстави вважати, що останні підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Зокрема, у протоколі обшуку не було визначено ознак, що вилучені грошові кошти є предметом злочину та стосуються кримінального провадження. Не зазначено, яким саме чином вилучені грошові кошти стосуються вказаного кримінального провадження та чи містять відомості про незаконну діяльність.

Оцінюючи зазначені вище покликання детектива, суд вважає такі недоведеними, а тому підстави для задоволення вказаної вимоги клопотання відсутні.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000022 від 02.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209, ч.1 ст.212, ч.1 ст.358 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено у ході проведення обшуку автомобіля марки «VOLKSWAGEN SHARAN», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: копію бланку декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей № 209100/2023/19 від 03.02.2023 року.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно детективом, прокурором.

Виконання ухвали покласти на детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1