Київський апеляційний суд
Провадження № 11-кп/824/2052/2023 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 754/8145/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія справи: ч. 1 ст. 263 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001433 від 13 липня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петрівське Бучанського району Київської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва 20 жовтня 2022 року затверджено угоду між прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості.

ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом 2-х років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням час і день, але не пізніше 15 березня 2022 року, в Деснянському районі міста Києва у невстановленому місці знайшов на вулиці та підібрав, тим самим придбав без передбаченого законом дозволу короткоствольну нарізну вогнепальну зброю - 7,62 мм пістолет конструкції Токарєва (ТТ) зразка 1933 року, а також бойові припаси - 6 пістолетних патронів калібру 7,62х25ТТ зразка 1930 року з кулею «Пст» зі стальним сердечником, 1 ручну осколкову гранату «Ф-1» та 1 ручну гранату «РГД-5», які залишив при собі та у подальшому переніс без передбаченого законом дозволу до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати до виявлення та вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку 16 червня 2022 року.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи та правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2-х років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу внаслідок м`якості. При цьому апелянт вказує на те, що вироком суд звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням за умови не вчинення ним протягом іспитового строку злочинів, а не кримінальних правопорушень, як це передбачено вимогами ч. 3 ст. 75 КК України, чим незаконно покращив становище обвинуваченого.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг на вирок суду першої інстанції не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_8 в підтримку доводів і вимог апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду першої інстанції ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст. 475 КПК України.

У зв`язку із цим та виходячи із регламентованих ч. 4 ст. 394 КПК України особливостей апеляційного оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості, колегія суддів перевіряє судове рішення виключно в межах апеляційної скарги прокурора, доводи якої стосуються застосування положень ст. 75 КК України.

А саме, у своїй апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 фактично не оспорює призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки та правильності застосування до обвинуваченого інституту звільнення від відбування покарання з випробування, регламентованого ст. 75 КК України.

Апелянт не погоджується лише із тим, що однією з умов звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням суд в резолютивній частині вироку вказав не вчинення ним протягом двохрічного іспитового строку нового злочину, а не кримінального правопорушення, як це передбачено ч. 3 ст. 75 КК України.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження слідує, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року було виправлено описку, допущену в резолютивній частині оскаржуваного прокурором вироку щодо ОСОБА_7 , а саме зазначено, що умовою звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є не вчинення ним протягом двох років іспитового строку нового кримінального правопорушення.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України було виправлено описку в резолютивній частині вироку щодо ОСОБА_7 та умову звільнення його від відбування покарання з випробуванням приведено у відповідність до ч. 3 ст. 75 КК України, на чому і наголошує апелянт, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку для того, щоб повторно виправити цю описку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4