У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суд Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказав, що на його заяву про вчинений злочин слідчим національної поліції ОСОБА_4 , замість того, щоб зареєструвати її в ЄРДР, прокурор, в порушення ст. 12 Закону України «Про звернення громадян», яким забороняється надавати відповіді в порушення цього закону, без досудового слідства дав йому відповідь-відмову.

Просив зобов`язати прокурора внести до ЄРДР відомості про злочин на підставі його заяви від 27.03.2023.

Як заявлено в судовому засіданні ОСОБА_3 слідчий більше 7 років розслідує кримінальне провадження за його заявою, прийняті ним постанови у межах розслідуємого кримінального провадження неодноразово скасовувались, а тому, на йог думку, це свідчить про його службову недбалість.

Прокурор подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, що згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Обставини встановлені судом.

27.03.2023 ОСОБА_3 звернувся до Жмеринської окружної прокуратури із заявою про злочин такого змісту: «Про вчинений злочин слідчим Жмеринської поліції ОСОБА_4 . У справі 0000020 від 12.08.2016 проводиться досудове слідство за ч. 1 ст. 165 КК протягом 7 років. Слідчий навмисно вдає, що щось робить по справі. Всі його постанови скасовуються судом. Просив порушити кримінальну справу проти цього слідчого за ст. 367 КК України за службову недбалість (а.с.2).

Керівник Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_5 листом від 30.03.2023 за №74-72-16 дав ОСОБА_3 відповідь, що з його заяви не вбачається фактичних даних, що свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, а тому підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, немає (а.с.3).

Мотиви суду.

В правовому регулюванні суспільних відносин норми права поділяються на норми матеріального та норми процесуального права. Такий поділ називається субординаційним і передбачає безпосереднє підпорядкування одного члена ієрархії іншому.

Згідно з частини першої статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частини четвертої цієї статті, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено відомості, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як зрозуміло, ст. 214 КПК України є нормою процесуального права, яка покликана забезпечити застосування норм матеріального права в порядку, який на думку законодавця, є найбільш оптимальним.

Відповідно норм матеріального права, а це ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, кримінальне правопорушення, як соціальне явище, характеризується сукупністю таких обов`язкових ознак: 1) суспільна небезпечність діяння; 2) кримінальна протиправність; 3) караність; 4) винність.

При цьому, ч. 2 ст. 11 КК України передбачає, що не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

З цього висновок, що діяння вважається кримінальним правопорушенням тільки тоді, коли йому притаманна сукупність всіх чотирьох обов`язкових ознак, відсутність хоча б однієї з них, не відносить діяння до кримінальних правопорушень. При цьому, суспільна небезпечність, як обов`язкова ознака кримінального правопорушення, є самостійною та достатньою підставою, яка виступає індикатором початку застосування процесуальної норми, в нашому випадку ч. 1 ст. 214 КПК України, а отже заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення повинна містити у собі перелік мінімально допустимих ознак (ознаку), які дозволяють відрізняти їх від будь-яких інших заяв чи повідомлень, не тільки за формою, але й за змістом. А також, що норма процесуального права, самостійно, без підпорядкування суті нормі матеріального права, діяти не може, оскільки в такому випадку порушується логічний зв`язок ієрархічного правого регулювання та втрачається квінтесенція призначення процесуальної норми.

Тобто, автоматичне (формальне) внесення заяв, які не містять усіх необхідних ознак кримінального правопорушення, законом не допускається. Така позиція суду відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові від 30.09.2021 (справа №556/450/18) колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду: «Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення…».

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із проложеними ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про, зокрема, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 04.04.2023 - слід відмовити. Прокурор діяв законно, надавши йому відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР про злочин, оскільки його зава від 27.03.2023 таких ознак не містить.

Суд розцінює, що заява ОСОБА_3 , з якою він звернувся до прокуратури 27.03.2023 про вчинення злочину слідчим ОСОБА_4 під час розслідування кримінального провадження за його заявою, направлена не на захист його прав чи інтересів, а з метою звести стосунки з слідчим, якого сприймає як свого «кривдника».

Керуючись ст.ст. 303, 306 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 від 04.04.2023 щодо невнесення прокурором за його заявою від 27.03.2023 відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1