ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/3977/17 Номер провадження 11-кп/814/1313/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю: захисника ОСОБА_6

та обвинуваченого ОСОБА_7 ( відеоконференція)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали клопотання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 та інших у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч.ч.2,3 ст. 27 ч. 4 ст. 187, п.п.3,4,6,12 ч. 2 ст. 115 КК України за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою продовжено до 28 січня 2023 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що на даний час ризики переховування обвинуваченого від суду та продовження злочинної діяльності не відпали і не змінилися. Будь які докази, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, відсутні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На ухвалу слідчого судді захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати , ухвалити нову ухвалу, якою повністю відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування зазначає, що ризики, на які послався в ухвалі суд це припущення, яке не ґрунтується на реальних доказах.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання, матір та доньку 2014 р.н., що свідчить про сталі соціальні зв`язки. Також відсутні будь які фактичні дані про існування наміру ОСОБА_8 залишити територію України .

Позиція учасників судового провадження.

Підозрюваний та його захисник в судове засідання з`явились, підтримали подану ними апеляційну скаргу, та просили ї задовольнити.

Прокурор належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання, але в судове засідання не зявився, заяв про відкладення або перенесення судового засідання не надходило.

Мотиви апеляційної інстанції

У провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває на розгляді кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.27, ч.3 ст.146, ч.ч.2,3 ст.27, ч.4 ст.187, п.п. 3,4,6,12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року продовжено заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , до 28 січня 2023 року включно.

Згідно абзацу 2 ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування ( продовження) виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, у відповідності з вимогами ст.178 КПК України, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, обставини особистого життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що при розгляді питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою існують об`єктивні обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та встановлено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

При цьому, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачений може здійснити дії, передбаченні ч. ст.177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними показань на користь обвинуваченого, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, свідчать про неможливість застосування стосовно ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, так як він не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час розгляду даного кримінального провадження.

Апеляційні доводи обвинуваченого про те, що прокурором не обґрунтовано існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки при розгляді питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Крім того, на даний час триває розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , дослідження доказів ще не завершено, не допитані свідки по справі та не прийнято остаточного рішення в кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

За викладеним, ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою, належним чином мотивованою, і підстав для її скасування та обрання ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ОСОБА_4