Справа № 333/6599/22
Номер провадження 1-кс/333/2038/22
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язання вчинити певні дії,

за участі:

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Мелітополі (далі- ТУ ДБР у м. Мелітополі), внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України на підставі його заяви від 16.12.2022.

Скаргу мотивовано тим, що 16.12.2022 ОСОБА_3 було направлено заяву до ТУ ДБР у м. Мелітополіу зв`язку неправомірними діями посадових осіб Прокуратури Запорізької області, прокуратури міста Запоріжжя та прокуратури Хортицького району м. Запоріжжя, а саме заступника керівника прокуратури № 3 ОСОБА_5 , керівника Запорізької місцевої прокуратури № З ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , заст. Прокурора ОСОБА_8 , нчальника відділу прокуратури області ОСОБА_9 , заступника прокурора області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заступника прокурора області ОСОБА_12 , прокурора м. Запоріжжя ОСОБА_13 , прокурора ОСОБА_14 , начальника відділу прокуратури області ОСОБА_15 , а також начальника сектору дізнання ОСОБА_16

21.12.2022 року заявником було отримано із ТУ ДБР у м. Мелітополівідповідь, відповідно до якої йому було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, оскільки кримінальні правопорушення, скоєні суб`єктами, які вказані в заяві, не підслідні слідчим ДБР. Вищевказане рішення ТУ ДБР у м. Мелітополі підлягає оскарженню як неправомірне, адже суб`єкти, вказані у заяві, зазначені у ч. 4 ст. 216 КПК України, тобто вказані кримінальні правопорушення підслідні органам ДБР. Оскільки до теперішнього часу його повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України не було зареєстровано у ЄРДР, що є порушенням кримінального процесуального законодавства, тому він звернувся до слідчого судді.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану скаргу за викладеними в ній підставами.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м. Мелітополі в судове засідання не з`явилась з невідомої суду причини, надала заяву з проханням розглянути скаргу за її відсутності, просить відмовити у задоволенні скарги, надала матеріали розгляду заяви ОСОБА_3 .

Згідно ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому слідстві можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Під час судового розгляду встановлено, що 16.12.2022 ОСОБА_3 було направлено заяву до ТУ ДБР у м. Мелітополіу зв`язку неправомірними діями посадових осіб прокуратури Запорізької області, прокуратури міста Запоріжжя та прокуратури Хортицького району м. Запоріжжя, а саме заступника керівника прокуратури № 3 ОСОБА_5 , керівника Запорізької місцевої прокуратури № З ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , заступника прокурора ОСОБА_8 , нчальника відділу прокуратури області ОСОБА_9 , заступника прокурора області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заступника прокурора області ОСОБА_12 , прокурора м. Запоріжжя ОСОБА_13 , прокурора ОСОБА_14 , начальника відділу прокуратури області ОСОБА_15 , а також начальника сектору дізнання ОСОБА_16 і необхідністю внесення відповідних відомостей до ЄРДР за ст. 364 КК України.

Як вбачається із заяви, ОСОБА_3 вважає, що вказані посадові особи за попередньою домовленістю з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також зацікавленими працівниками поліції, відносно яких вже порушено кримінальну справу, укривають скоєний останніми злочин. Так, вказує, що йому на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 . За період часу з 1989 року і по теперішній час там проживають його син ОСОБА_17 , його дружина ОСОБА_18 та співмешканець дружини ОСОБА_19 . Протягом 1989 року вони незаконно заволоділи майном заявника, а саме: хутровими виробами, тканинами, музичними інструментами, будівельними матеріалами та грошовими коштами, чим спричинили заявнику матеріальну шкоду на загальну шкоду 5 000 000 грн. Крім того, вони незаконно заволоділи його документами і обманним шляхом, підробивши його підпис, використовуючи знайомого нотаріуса, оформили договір купівлі продажу квартир, які належали йому на праві власності, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . і квартирою за адресою: АДРЕСА_2 та іншими грошовими коштами.

Вважає, що дії посадових осіб прокуратури та поліції щодо невнесення відомостей до ЄРДР стосовно вказаного злочину, не проведення належного досудового розслідування після зобов`язання внести відомості до ЄРДР судом, неналежного реагування на неналежне проведення розслідування та закриття провадження у справі свідчать про вчинення ними злочину, передбаченого ст. 364 КК України.

Як вбачається, з відповіді ТУ ДБР у м. Мелітополі від 10.12.2022, заявнику було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, оскільки кримінальні правопорушення, скоєні суб`єктами, які вказані в заяві, не підслідні слідчим ДБР.

Разом з тим, в матеріалах, наданих суду ТУ ДБР у м. Мелітополі, крім вищезазначеної відповіді міститься й відповідь від 21.12 2022, адресована ОСОБА_20 , отримання якої після подання скарги до суду заявником в судовому засіданні не заперечувалося, в якій зазначено наступне. Вказано, що в заяві ОСОБА_21 не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення саме кримінальних правопорушень, а вбачається лише незгода із діями службових осіб підрозділу дізнання та органів прокуратури в рамках досудового розслідування. Тобто, підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні.

За правилами ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені частиною 5 статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016, № 139 (зареєстрований в Мінюсті України 05.05.2016 за № 680/28810), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Положення ст.214 КПК України в свою чергу перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст.11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Відповідно до ст.40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

При дослідженні змісту повідомлення ОСОБА_22 про злочин встановлено, що його суть зводиться до незгоди заявника з діями дізнавача та прокурорів в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001117 від 20.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.

Разом з тим, діючим КПК України передбачений дієвий механізм оскарження дій та бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора в разі здійснення чи не здійснення ними покладених на них обов`язків. Також діючим КПК України передбачена можливість заявити відвід слідчому чи прокурору. Більш того, як зазначено заявником в судовому засіданні, ним наразі оскаржується в апеляційному порядку постанова про закриття кримінального провадження №0001117 від 20.06.2019.

Таким чином, в скарзі відсутні передбачені ч. 5 ст.214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що невнесення відповідальною особою ТУ ДБР у м. Мелітополі, відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_3 від 16.12.2022 засновано на нормах ч. 1 ст. 214 КПК України, ч. 1 ст.2 та ст.11 КК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 № 139, оскільки повідомлення не свідчить про вчинення діями службових осіб підрозділу дізнання та органів прокуратури кримінального правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Слід відмітити, щопосилання у відповіді ТУ ДБР у м. Мелітополівід 10.12.2022 на не підслідність слідчим ДБР не має вирішального значення для розгляду даної скарги, оскільки, як з`ясувалося, у відповіді від 21.12 2022 посилання на непідслідність злочинів слідчим ДБР відсутнє, відмовлено заявнику у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР за іншими підставами, вказаними вище.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.214, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1