Номер провадження: 11-кп/813/719/23
Справа № 522/1823/21, 1-кс/522/260/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000536 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2022 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагул Республіка Молдова, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186, ч.4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 17 лютого 2023 року .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати ухвалу від 20.12.2022 року , скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вказує, що повний текст оскаржуваної ухвалу через перебої з електропостачанням отримала лише 27.12.2022 року , тому з поважних причин пропустила строк на апеляційне оскарження і просить його поновити.

Зазначає, що суд безпідставно продовжив щодо ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання прокурора необґрунтоване .Продовження існування ризиків прокурором не доведено .

Суд допустив порушення вимог ст. 28, 318 КПК щодо розумності тривалості строків розгляду кримінального провадження.

ОСОБА_7 утримується під вартою з квітня 2020 року , що порушує його право на свободу.

Лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не є достатньою для продовження запобіжного заходу, прокурором не доведено , що обґрунтовано існує ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.

Судом не враховано тривалість перебування ОСОБА_7 під вартою, те , що він має постійне місце проживання. В Україні оголошено військовий стан, у зв`язку з чим відсутні ризики переховування обвинуваченого від суду , так як він не зможе залишити територію України.

Вважає доцільним застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

ОСОБА_7 заяву про особисту участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Адвокат ОСОБА_6 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, заяву про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Відповідно до положень ст. 115, 117 КПК строк на апеляційне оскарження може бути поновлено , якщо він пропущений з поважних причин.

Обставини , на які посилається захисник як на причини пропуску строку на апеляційне оскарження, можуть бути прийняті до уваги, оскільки неотримання повного тексту оскаржуваної ухвали в межах строку на апеляційне оскарження через екстрені відключення електроенергії та необізнаність з мотивами прийнятого рішення є об`єктивною перешкодою у подачі апеляційної скарги у визначений законом строк.

Колегія суддів вважає можливим за таких обставин поновити захиснику строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 20.12.2022 року.

Частина 1 ст. 404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок та межі перевірки ухвал суду про про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

В межах апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції апеляційний суд відповідно до положень ст. 422-1 КПК здійснює перевірку обставин, які підтверджують наявність ризиків та досліджує клопотання прокурора та рішення суду першої інстанції, яким вирішувалося питання продовження строку тримання під вартою.

За приписами ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вбачається, що на розгляді Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000536 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 186 , ч 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою суду від 20.12.2022 року продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 17.02.2023 року.

Задовольнивши клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження продовжують існувати раніше встановлені ризики вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, і що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам.

Такі висновки ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого .

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд виходив із того, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності .

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд вмотивовано врахував, що тяжкість покарання , яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його винуватості , зокрема за ч. 4 ст. 187 КК, ч.5 ст. 186 КК, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків є суттєвим елементом, який доводить вірогідність продовження існування ризику переховуватися від суду.

Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання враховується апеляційним судом, однак ця обставини не є беззаперечно стримуючим фактором, який би спростував існування ризиків можливого вчинення обвинуваченим спроб ухилення від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Серйозність пред`явленого обвинувачення у сукупності особливо тяжких злочинів з корисливих мотивів в світлі обставин справи та характеристики особи обвинуваченого, відсутність у нього законного джерела доходів , робить вірогідним продовження існування ризику вчинити інші кримінальні правопорушення, на що вірно вказав суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність існування ризиків конкретними доказами є непереконливими, адже при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 177 та ст. 178 КПК України , існуванням реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження з метою завершення розгляду кримінального провадження.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на практику Одеського апеляційного суду щодо застосування запобіжних заходів щодо інших осіб у інших кримінальних провадженнях, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали суду, є неприйнятними. Чи є обґрунтованим залишати обвинуваченого під вартою, слід оцінювати за фактами кожної окремої справи та відповідно до її особливостей а також з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК індивідуально щодо особи обвинуваченого.

Апеляційний суд , враховуючи обставини, передбачені 177, 178, 183 КПК, в тому числі і з огляду на правову кваліфікацію інкримінованих кримінальних правопорушень, вважає, що зміна запобіжного заходу на більш м`який з великою вірогідністю, не зможе запобігти існуючим ризикам , що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Подання клопотання прокурором в судовому засіданні без завчасного вручення його копії захиснику та обвинуваченому , не можна визнати підставою для скасування ухвали суду та застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , як на тому наполягає захисник. Стороною захисту під час розгляду клопотання прокурора наведено доводи та заперечення щодо поданого клопотання , які були предметом оцінки суду першої інстанції.

Додаткових матеріалів щодо особи обвинуваченого чи інших обставин , які підлягають встановленню під час вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, які не були предметом дослідження суду першої інстанції під час апеляційного розгляду не надавалося.

Враховуючи наведе вище, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання приписів ч.4 ст.28, ч.1 ст.318 КПК про здійснення судового розгляду протягом розумного строку , при розгляді вказаного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.115-117, 177, 178, 315, 331, 404, 405, 407, 419, 422-1, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали від 20.12.2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2022 року, якою ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків, передбачених ст. 28 та 318 КПК України під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4