Справа № 351/1030/22
Провадження № 1-кп/351/43/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представник трудового

колективу - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого оператором-заготовлювачем (приготовлювачем) глиняних мас на ТОВ «Снятинський цегельний завод», неодруженого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

29 червня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, будучи військовозобов`язаним, звільненим з військової служби у запас, з метою постановки на військовий облік вранці прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої, відповідно до довідки №1882 від 29.06.2022 визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби.

Встановивши відсутність обставин, передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, заступником начальника начальником відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , було вручено повістку ОСОБА_4 та роз`яснено її зміст, зокрема: необхідність прибуття 01 липня 2022 року о 09 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення до військової частини НОМЕР_1 що в АДРЕСА_3 .

Отримавши повістку на відправку, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної 24.02.2022, згідно з Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», на особливий період, а саме в період воєнного стану, введеного із 05 годині 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України № 341/82022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09 год. 00 хв. 01.07.2022, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином дії обвинуваченого кваліфіковано за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу його вчинення, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що йому було вручено повістку, за якою він прийшов у військомат та пройшов медкомісію, після чого йому вручили другу повістку про явку на 01.07.2022 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення до військової частини НОМЕР_1 що в АДРЕСА_3 . Однак, директор підприємства ОСОБА_8 , на якому він працює сказав, що оформив бронь, а тому він не, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не прибув до пункту збору для відправлення у команді до військової частини з метою проходження військової служби за мобілізацією, хоча і не ховався від працівників військкомату, не маючи умислу ухилятися від військової служби, оскільки зі слів директора вважав, що має бронь. При цьому пояснив, що психологічно не готовий до військової служби та участі в бойових діях, у вчиненому щиро розкаявся.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 , директор ТОВ «Снятинський цегельний завод», ОСОБА_9 лікар травматолог, який станом на 29.06.2022 був головою ВЛК, ОСОБА_10 , невролог, лікар ВЛК та ОСОБА_7 , заступник начальника начальник відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 , який у період 199-2001 роки проходив строкову військову службу, належним чином був повідомлений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення особистих даних та проходження ВЛК, 29.06.2022 з`явився у військкомат та пройшов ВЛК, за результатом якої за станом здоров`я був визнаний придатним до військової служби та включений у команду і отримав бойову повістку на відправку для проходження військової служби на 01.07.2022, однак у визначений час не з`явився і про причини неявки не повідомив, внаслідок чого працівника ТЦК виїхали за місцем проживання ОСОБА_4 , проте останнього вдома не було, на телефонні дзвінки він не відповідав, а тому повідомили правоохоронні органи про ухилення ОСОБА_4 від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

ОСОБА_10 , лікар-невролог військово-лікарської комісії, у судовому засіданні пояснив, що не проводив огляд обвинуваченого ОСОБА_4 , його оглядав інший лікар. Однак, він ознайомлений із висновком ВЛК про придатність ОСОБА_4 до військової служби.

ОСОБА_9 , який 29.06.2022 на час проходження ВЛК ОСОБА_4 , був головою ВЛК, зараз лікар-травматолог ВЛК, у судовому засіданні зазанчив, що будучи головою ВЛК підписував лікарські висновки осіб, що проходили комісію, а тому підписував і документи ОСОБА_4 , який за цими документами був визнаний придатним до військової служби, однак самого ОСОБА_4 не пам`ятає.

ОСОБА_8 , директор цегельного заводу, на якому працює ОСОБА_4 , у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 давно працює на заводі, є кваліфікованим працівником, контролює обладнання. При цьому на заводі є один працівник, здатний його підмінити. А тому, в разі, якщо ОСОБА_4 мобілізують, то існує ймовірність зупинення діяльності цегельного заводу. Зазначив, що влітку він в усному порядку звернувся до військкомату з метою оформлення броней на працівників, до списку яких був включений і ОСОБА_4 , про що повідомив ОСОБА_4 , хоча офіційного бронювання зроблено не було, однак про те, щоб не з`являтися у військкомат він ОСОБА_4 не говорив.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується вище зазначеними показами свідків та зібраними на досудовому слідстві доказами, зокрема:

- витягом з ЄРДР №0000078 від 08.07.2022, у якому зазначено, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 29.06.2022 ОСОБА_4 пройшов ВЛК, був визнаний придатним до військової служби і отримав бойову повістку на 01.07.2022, однак за повісткою не з`явився, про причини неявки не повідомив, за місцем проживання був відсутнім, таким чином ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

- розпискою ОСОБА_4 від 29.06.2022, у якій ОСОБА_4 власноручно розписався про те, що повідомлений про явку 01.07.2022 у команду НОМЕР_1 ;

- записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 , у яких зазначено, що ОСОБА_4 у період з 26.11.1999 по 05.04.2001 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_3 ;

- довідкою ВЛК №70/3/316, згідно якої ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби..

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, неодружений, на обліку в наркологічному та психіатричномку кабінетах не перебуває, а також враховуючи інформацію, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації, відповідно до якої у обвинуваченого середній ризик вчинення кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, який він становить для суспільства, а також виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції інкримінованої йому ст. 336 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі із застосуванням правил ст. 75 КК України, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку та покладенням на нього відповідних обов`язків.

На думку суду, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази та процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370, 381 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_11