Справа № 182/1816/23
Провадження № 1-кс/0182/430/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2023 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2023 за №0000025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянки України, із освітою 4 класи, незаміжньої, має на утриманні сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , не працює, раніше не судима,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

22 квітня 2023 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2023 за №0000025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2023 за №0000192 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до витягу з наказу №109 о/с від 06.03.2023 начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 призначено на посаду начальника відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В своїй діяльності начальник відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_8 керуються Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», на них покладені такі завдання, як здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, виявляння причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення, здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, у випадках, визначених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання, регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до своїх функціональних обов`язків начальник відділення №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_8 , зобов`язаний:

- очолювати відділення поліції та здійснювати керівництво його діяльності,

- нести особисту відповідальність перед керівництвом ГУНП та районного управління поліції за організацією діяльності очолюваного ним відділення,

- розподіляти обов`язки між заступниками начальника відділення поліції,

- уживати заходів щодо своєчасного запобігання та недопущення порушень підлеглими дисципліни та законності, транспортної дисципліни, вимог антикорупційного законодавства , правил службової та особистої етики, а також дотримання вимог щодо фінансового контролю, та інше.

Таким чином, відповідно до п.2 примітки до ст. 368 КК України, начальник відділення №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_8 займає відповідальне становище.

Так, в провадженні відділення №2 СВ Нікопольського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000101 від 07.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України.

В рамках вказаного провадження 13.04.2023 слідчим повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_2 за ч.2 ст. 15 ч.4 ст.186 КК України.

Окрім цього, під час розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено що ОСОБА_5 може бути причетна до скоєння інших кримінальних правопорушень передбачених ст. 190 КК України.

ОСОБА_5 знала, що органу досудового розслідування відомо про інші обставини вчинених нею кримінальних правопорушень передбачених ст. 190 КК України, та у разі збору достатніх належних доказів її також буде притягнуто до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 усвідомила, що скоїла ряд кримінальних правопорушень та підлягає притягненню до кримінальної відповідальності повторно, оскільки кримінальні правопорушення передбачені ст. 186, 190 КК України, відносяться до розділу VI КК України, як кримінальні правопорушення проти власності, що є обтяжуючими обставинами.

28.03.2023 приблизно о 12.00 год. на автозаправці «Square», яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Івана Малки,1, ОСОБА_5 зустріла начальника відділення поліції №2 Нікопольського районного управління поліції підполковника поліції ОСОБА_8 . В цей момент у неї виник злочинний умисел спрямований на пропозицію та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном, шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому самому місці та час, запропонувала начальнику відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковнику поліції ОСОБА_8 за невчинення службовими особами в її інтересах дій з використанням наданого йому службового та відповідального становища, в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 1000 доларів США.

В подальшому ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного наміру та доведення його до кінця, 21.04.2023 близько 13.15 год., перебуваючи на автозаправці «Square», за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Партизанська 1/1, при зустрічі у службовому автомобілі «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується начальник відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_8 , надала останньому грошові кошти у сумі 37 600 грн., тим самим надала неправомірну вигоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй влади чи службового становища.

21.04.2023 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

21.04.2023 о 13-19 год. ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. 208 КПК України.

Оскільки ОСОБА_5 вчинила умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 4-х до 8-ми років, вона повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати її переховуватись від слідства та суду; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань; може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто є ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду, ризику вчинення нових злочинів. У оточенні підозрюваної немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання нею покладених процесуальних обов`язків. Враховуючи всі обставини, слідчий просить обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, а також є ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрювана ОСОБА_5 проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала. При цьому, частково заперечуючи факт вчинення злочину, пояснила, що начальник відділення поліції ОСОБА_8 сам вимагав у неї гроші протягом місяця, погрожуючи в`язницею. Він просив 40 тис. грн., ці кошти вони збирали всією родиною. Їхня перша зустріч була у м. Нікополі, на території заправки біля міськради, він сам їй зателефонував, сказавши, що потрібно 40 тисяч гривень, а після того постійно дзвонив та погрожував. Її співмешканець пропонував повідомити про вимагання на «гарячу лінію», але вона побоялася. Вона не хоче перебувати під вартою, а тому просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На даний час підозру за ст. 190 КК України їй не повідомляли. До цього вона також перебувала під нічним домашнім арештом, умови якого не порушувала. Ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, тиснути на свідків вона також не буде, а навпаки, буде всіляко сприяти слідству. ОСОБА_5 також зазначила, що має неповнолітнього сина, який хворіє на психічне захворювання, сам себе не обслуговує. На даний час вона займається оформленням документів для встановлення синові інвалідності, необхідно пройти МСЕК, що потребує обов`язкової госпіталізації. Вона мати-одиначка, має постійне місце проживання в квартирі, яка належить її співмешканцю, але той з ними не проживає; офіційно не працевлаштована, але працює на ринку, тобто має джерело заробітку. У випадку застосування до неї домашнього арешту зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, ухилятися від слідства та суду також не буде.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_9 проти клопотання слідчого також заперечував. Посилався на те, що тримання під вартою - це занадто суворий вид запобіжного заходу. Захисник вказав, що ризики, зазначені слідчим, жодним чином не підтверджені, а ОСОБА_5 не є суспільно-небезпечною, має постійне місце проживання, неофіційну роботу та обіцяє не переховуватись від суду. Окрім того, у ОСОБА_5 на утриманні перебуває неповнолітній син 2006 р. народження, який хворий на психічне захворювання і потребує постійного стороннього нагляду. Також додав, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ст. 190 КК України не оголошувалось, вона є підозрюваною лише за ч.2 ст. 15 ч.4 ст.186 КК України. Щодо неї вже застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який нею не порушувався. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або ж застави у мінімальному розмірі.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що він є цивільним чоловіком ОСОБА_5 , але вони не проживають разом. ОСОБА_5 разом з їхніми спільними дітьми мешкають у його квартирі по АДРЕСА_2 і він не заперечує, щоб вона й надалі проживала у нього. Їхній син ОСОБА_11 хворіє і сам себе не обслуговує, йому постійно потрібен сторонній догляд. Старша дочка вже повнолітня і вона допомагає матері доглядати брата, але вона з ним не справляється, бо той слухається лише матір. Він впевнений, що намірів переховуватися від слідства та суду у ОСОБА_5 немає, а він зі свого боку зможе забезпечити її належну поведінку та матеріальну підтримку у випадку перебування під домашнім арештом.

Допитана ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_5 колишня співмешканка її брата ОСОБА_10 . У них є спільні діти, але брат не записаний їхнім батьком. Заріна з дітьми проживають у квартирі по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 .. Їй відомо, що їхній молодший син ОСОБА_11 хворий на психічне захворювання і слухається лише матір. Коли ОСОБА_12 працює на ринку, з сином лишається старша дочка, але вона з ним не справляється і впливу на нього не має. Вона переконана, що ОСОБА_5 буде виконувати умови домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, підозрювану, захисника, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194 КК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 369 КК України, внесені до ЄРДР 30.03.2023 за №0000025.

21 квітня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 369 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується показаннями свідків, протоколом обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження. При визначенні обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрювана, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як підозрюваній відомо їх місце роботи. Слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що статус працівника поліції не захищає особу від незаконного впливу на нього сторонніх осіб.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тому на думку слідчого судді вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Окрім того, на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення слідчим у клопотанні зазначено, що в провадженні відділення №2 СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000101 від 07.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України, по якому 13.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, роботи.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого судом щодо останнього ризику лише у такий спосіб, оскільки не доведено стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваної ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, крім переховування від органів досудового розслідування та/або суду, і, на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаного ризику є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення підозрюваного від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваної можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на неї відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дієвості кримінального провадження щодо неї.

Також слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання цілодобово.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2023 за №0000025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- не відлучатися з м. Покров, Дніпропетровської області, в якому вона проживає, без дозволу прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суд, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 19.06.2023 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1