Справа №522/7067/23
Провадження №1-кп/522/1892/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

18 квітня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у спрощеному провадженні, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000019внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2023 року, у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Киселівки, Білозерського району, Херсонської області, громадянки України, яка є пенсіонеркою, згідно довідки Головного управління ПФУ в Херсонській області від 20.03.2023 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , переслідуючи прямий намір, направлений на порушення встановленого правового режиму обігу наркотичних засобів, встановленого ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у редакції від 22.12.2006 року, згідно з якою обіг наркотичних засобів та психотропних речовин включених до таблиць 1-2, списку №1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 6 травня 2000 року, на території України заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, незаконно, приблизно в кінці квітня 2022 року, перебуваючи неподалік підприємства «ОСА» по вулиці Молодогвардійській, у с. Киселівці, Херсонського району, Херсонської області, зірвала гілки рослини роду «коноплі», таким чином незаконно придбала, які після процесу сушіння, подрібнила руками, тобто виготовила, придатний для вживання наркотичний засіб, та який в подальшому, незаконно, без мети збуту, зберігала, за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , із метою особистого вжитку, до моменту виявлення, та вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку за ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2023 року. Так, 24.01.2023 року під час санкціонованого обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальна маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 23,639 грам.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_3 не оспорювала встановлені під час дізнання обставини, і згодна із розглядом обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні, а також беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, про що підписала 07.04.2023 року, у присутності захисника ОСОБА_4 відповідну заяву.

Розпорядженням Верховного суду №52 від 26.09.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області» внесено зміни до розпорядження Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», визначивши з 03 жовтня 2022 року територіальну підсудність судових справ Білозерського районного суду Херсонської області - Приморському районному суду м. Одеси.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя за №282/0/15-23 від 30.03.2023 року з огляду на безпекові загрози в разі відновлення територіальної підсудності судових справ Херсонського апеляційного суду, Білозерського, Великоолександрівського та Нововоронцовського районних судів Херсонської області, про що вказано в поданні Голови Верховного Суду, Вища рада правосуддя вважала за необхідне відтермінувати строк до 1 травня 2023 року відновлення територіальної підсудності судових справ цих судів та зміни територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області, визначених розпорядженням Голови Верховного Суду № 2. На підставі вище зазначеного, суд вважає, що вище указаний обвинувальний акту кримінальному провадженні за №0000019 від 24.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України підсудний Приморському районному суду м. Одеси.

У порядку, передбаченому ст.302 КПК України, прокурор Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 надіслав до Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт, у якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.381 КПК України, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, та те, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 ,суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення, що вона раніше не судима, що вона є особою пенсійного віку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 неможливо призначити покарання у вигляді виправних робіт, так як відповідно до ч.2 ст.57 КК України виправні роботи не застосовується до осіб, які досягли пенсійного віку.

Суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 неможливо призначити покарання у вигляді обмеження волі, так як відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до осіб, які досягли пенсійного віку.

Відповідно до санкції ч.1 ст.309 КК України обвинуваченій ОСОБА_3 можливо призначити покарання у вигляді штрафу або арешту.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, як менш суворий вид покарання ніж арешт, та такий вид покарання буде достатній для її виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що обвинувачена ОСОБА_3 не зможе сплатити штраф, та такий вид покарання не заборонено ст.53 КК України для призначення цій обвинуваченій.

Із урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_3 є особою пенсійного віку, відповідно до п.4 ст.53 КК України, суд вважає необхідним призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до 18.04.2024 року.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.124 КПК України суд вважає необхідним стягнути із обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави України 755 грн. 12 коп. документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме, за проведення судової експертизи від 27.03.2023 року №СЕ-19/115-23/4288-НЗПРАП, та стягнути із указаної обвинуваченої на користь держави України 755 грн. 12 коп. документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме, за проведення судової експертизи від 27.02.2023 року №СЕ-19/115-23/1633-НЗПРАП, та стягнути із указаної обвинуваченої на користь держави України 755 грн. 12 коп. документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме, за проведення судової експертизи від 22.02.2023 року №СЕ-19/115-23/1496-НЗПРАП, а всього на загальну суму 2265 грн. 36 коп.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 302, 331, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити їй покарання за указаною частиною указаної статті - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. на користь Держави України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: канабіс вагою 23,179 грам, який після проведення експертизи було поміщено до первинного пакування, речовину рослинного походження зеленого кольору, канабіс вагою 0,460 грама, який після проведення експертизи було поміщено до первинного пакування, саморобний муштук, саморобний муштук з нашаруванням екстракту канабісу вагою 0,1211 грама, який після проведення експертизи було поміщено до первинного пакування - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 2265 грн. 36 грн. на користь держави України.

На підставі п.4 ст.53 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 штраф - 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. із розстрочкою виплати певними частинами строком до 18.04.2024 року, а саме:

-7000 /сім тисяч/ грн. у строк до 01.07.2023 року,

-5000 /п`ять тисяч/ грн. у строк до 01.12.2023 року,

-5000 /п`ять тисяч/ грн. у строк до 18.04.2024 року на користь Держави України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

18.04.2023