Справа № 642/1912/23
Провадження № 1-кс/642/1166/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000589 від 10.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернулася прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначила, що приблизно 02.04.2023 у невстановлений час за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку мобільного телефону "Xiaomi Redmi 9T", спричинивши матеріальні збитки ОСОБА_4 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що 03.04.2023 вранці виявив відсутність свого мобільного телефону: «Хіaomi Redmi 9T Twilight Blue 4 Gb RAM 64 ROM», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в чорному силіконовому чохлі, із захисним склом, без карт пам`яті, з SIM-картами з номерами « НОМЕР_3 », « НОМЕР_4 ».

У ході проведення огляду місця події від 17.04.2023 у період часу з 11 год. 46 хв. до 12 год. 38 хв. за адресою: м. Харків, вул. Шарикова, 26, у ОСОБА_5 було вилучено: мобільний телефон «Хіaomi Redmi 9T», синього кольору, із захисним склом на екрані, в чорному силіконовому чохлі, на 64 Gb, оперативна пам`ять - 4 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із непрацюючими SIM-картами: «Київстар» НОМЕР_5 , «lifecell» НОМЕР_6 , без карт пам`яті.

Вилучений в ході огляду місця події предмет на праві власності належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_3 .

Вищевказаний предмет має по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки зберігає на собі сліди злочину, які можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене 17.04.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Шарикова, 26, у ОСОБА_5 : мобільний телефон «Хіaomi Redmi 9T», синього кольору, із захисним склом на екрані, в чорному силіконовому чохлі, на 64 Gb, оперативна пам`ять - 4 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із непрацюючими SIM-картами: «Київстар» НОМЕР_5 , «lifecell» НОМЕР_6 , без карт пам`яті.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, проти арешту мобільного телефону не заперечував.

На підставі ч.4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000589 від 10.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході проведення огляду місця події від 17.04.2023 у період часу з 11 год. 46 хв. до 12 год. 38 хв. за адресою: м. Харків, вул. Шарикова, 26, у ОСОБА_5 було вилучено: мобільний телефон «Хіaomi Redmi 9T», синього кольору, із захисним склом на екрані, в чорному силіконовому чохлі, на 64 Gb, оперативна пам`ять - 4 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із непрацюючими SIM-картами: «Київстар» НОМЕР_5 , «lifecell» НОМЕР_6 , без карт пам`яті.

Вилучений в ході огляду місця події предмет на праві власності належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_3 .

Постановою слідчого про визнання речових доказів від 17.04.2023 мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище майно, має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки підозрювана або особи, що діють в її інтересах, матимуть можливість розпорядитися ним

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, а незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000589 від 10.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 17.04.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Шарикова, 26, у ОСОБА_5 : мобільний телефон «Хіaomi Redmi 9T», синього кольору, із захисним склом на екрані, в чорному силіконовому чохлі, на 64 Gb, оперативна пам`ять - 4 Gb, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із непрацюючими SIM-картами: «Київстар» НОМЕР_5 , «lifecell» НОМЕР_6 , без карт пам`яті.

Арештоване майно передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1