Справа №155/1262/22
Провадження №1-кп/155/77/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2023 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000185 від 22 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дубно Дубенського району Рівненської області, який проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого

14.06.2012 р. вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, 18.04.2013 р. вирок змінено в частині призначення покарання ухвалою Апеляційного суду м. Києва на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 04.07.2017 р. звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 5 місяців 16 днів, судимість не погашена

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 17 листопада 2022 року близько 09 години 30 хвилин, усвідомлюючи, що його дії не помічені, діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, розуміючи протиправність свого діяння, шляхом вільного доступу, перебуваючи в місті Берестечко по вулиці Січових Стрільців, 5 Луцького району Волинської області, неподалік магазину «Ірина», умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 26 березня 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 18 березня 2022 року, який затверджено Законом України №2119-ІХ від 15 березня 2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, таємно викрав велосипед дамського типу сірого кольору вартістю 2300,00 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2033,00 гривні.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу його вчинення, про яке зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно 17 листопада 2022 року в місті Берестечко по вулиці Січових Стрільців, поблизу магазину «Ірина», викрав велосипед дамського типу, належного ОСОБА_5 . Зазначив, що на наступний день відвіз велосипед другові, щоб той віддав потерпілій. Щиро розкаявся у вчиненому та жалкує про свій вчинок.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання 21.03.2023 р. не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні 16.01.2023 р. вказала, що велосипед їй повернуто, будь-яких претензій до обвинуваченого не має. При обрані міри покарання покладалась на думку суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснено.

Відповідно до вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги, що останній раніше судимий за вчинення умисного злочину, покарання за яке відбув, звільнений умовно-достроково, невідбутий строк становить 5 місяців 16 днів, даний злочин вчинив у період не знятої та не погашеної судимості. Поряд з цим судом ураховуються й фактичні обставини та характер вчиненого обвинуваченим злочинного діяння, кількість епізодів, вартість викраденого майна та відношення останнього до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, відшкодував шкоду потерпілій шляхом повернення викраденого майна, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, одружений, виховує з дружиною її дочку, офіційно не працює, займається випадковими заробітками, також враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, інші конкретні обставини справи, зокрема, його поведінку в суді, яка свідчить про критичне відношення до скоєного.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції інкримінованої йому ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а контроль держави за поведінкою засудженого протягом іспитового строку буде дієвим стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У відповідності до ст. 124 КПК України суд приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертизи, що підтверджені документально, які слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме: велосипед з рамою дамського типу сірого кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 (дев`яносто) копійок.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1 .