Справа №463/748/23
Провадження №1-кс/463/1619/23
У Х В А Л А

07 березня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшої слідчої слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001199 від 10.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.1 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

Cлідча звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що 09.02.2023 приблизно о 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Львів вул. Під Дубом, 18, маючи єдиний умисел на незаконне збагачення, незаконно придбав за 17 (сімнадцять) тисяч гривень у ОСОБА_7 50 таблеток SUBUTEX, які містять бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,3681 грам, з метою їх подальшого збуту.

Так, 09.02.2023 в період часу з 19 год. 56 хв. до 20 год. 27 хв. в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, 18 у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено 50 таблеток SUBUTEX, які відповідно до висновку експерта містять бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, маса бупренорфіну становить 0,3681 грам.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у незаконному придбанні з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

28.02.2023 ОСОБА_5 , 22.02.1977 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Слідство вважає, що з врахуванням інкримінованого тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років, підозрюванийможе переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; продовжувати вчиняти інші злочини, а тому, наявні обґрунтовані підстави вважати, що застосування щодо нього такого виду запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, забезпечить йому належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження. Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливлює запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність обрання цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим та підтверджується зібраними у справі доказами. Оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу також не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просить клопотання задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні підозру визнав, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Захисник підтримав позицію підзахисного.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001199 від 10.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.1 ст.307 КК України.

28.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Нормами ч.1 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчою доказами, а саме: протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою від 23.12.2022; протоколом огляду місця події від 09.02.2023; висновком експерта №СЕ-19/114-23/2832-НЗПРАП від 21.02.2023 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; речовими доказами у справі та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 190 КК України суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України не є вочевидь необґрунтованою.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені прокурором у клопотанні та доведені в судовому засіданні, а саме підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; продовжувати вчиняти інші злочини.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду існує та обумовлений можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 4 до 8 років), а також існування умов для життя підозрюваного ОСОБА_5 в умовах розшуку, можливості його переховування як на території України, так і за межами України. Крім цього, характеризуючі дані на підозрюваного свідчать про те, що він не одружений, немає стійких соціальних зав`язків, що підтверджує існування наведеного ризику і в даному випадку.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику того, що ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слід зазначити, що на даний час органом досудового розслідування відпрацьовуються можливі версії вчиненого кримінального правопорушення, вживаються заходи щодо встановлення можливих співучасників вчиненого кримінального правопорушення, вживаються заходи щодо документування злочинної діяльності осіб, причетних до незаконного збуту наркотичних засобів, відтак, будучи знайомим з вказаними особами, ОСОБА_5 може вжити дієвих заходів, спрямованих на уникнення такими особами кримінальної відповідальності за свою діяльність.

Ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень не обґрунтований.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий, довів наявність достатніх даних, що існує ризик того, що підозрюваний у випадку незастосування до нього запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати повному, всебічному розслідуванні.

В силу вимог ч. ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вагомість доказів щодо обґрунтованої підозриОСОБА_5 , його стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Разом з тим, враховуючи обставини, за яких було вчинено злочин, характер та наслідки його вчинення, характеризуючи дані та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт, шляхом заборони залишати житло у нічний час, оскільки вказаний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, прихожу до висновку про доцільність обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби в межах строку досудового розслідування, оскільки наявність декількох ризиків у сукупності, унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, тому що жоден із таких, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

За таких обставин, клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу підлягає до задоволення.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-179, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , в нічний період доби з 22:00 по 06:00.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали 07 березня 2023 року по 07 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1