Справа № 308/8374/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання вмотивоване тим, що він засуджений до позбавлення волі, наразі знаходиться в місцях позбавлення волі, а саме перебуває в УВП № 9 і на час звернення з клопотанням до суду відбув більше трьох років, а тому просить застосувати до нього вимоги, передбачені Законом України, та звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити з підстав та мотивів, вказаних у ньому.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів особової справи, наданої на вимогу суду ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9», вироком Іршавського районного суду Закарпатської області у справі № 301/2116/19 від 06 серпня 2020 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, менш суворого покарання, призначеного вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.05.2019 року, ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладення обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Одинадцятого серпня 2020 року вироком Іршавського районного суду Закарпатської області у справі № 301/1521/19, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покарання, призначеним цим вироком, менш суворого покарання, призначеного вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2019 року, ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Тринадцятого травня 2021 року ухвалою Львівського апеляційного суду справа № 301/1521/19, провадження № 11-кп/811/49/21, постановлено: апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без змін.

Згідно з розпорядженням від 10.06.2021 справа № 301/1521/19 про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2020 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 296 КК України набрав законної сили 13 травня 2021 року і підлягає негайному виконанню.

Згідно з Нарядом про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк № 11/Н/894 від 22.06.2021, ОСОБА_4 направлено до ДУ «Личаківська виправна колонія № 30» для відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 затриманий 31 травня 2019 року, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Станом на 12.09.2022 відбута ОСОБА_4 частина покарання за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.08.2020 року становить 3 роки 3 місяці 12 днів, що підтверджується довідкою ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» від 12.09.2022 № 12/6/2231.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

У матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_4 відсутні будь-які відомості про застосування до нього заходів заохочення та будь-які відомості на підтвердження того, що такий залучався до суспільно-корисних робіт, відзначився сумлінною поведінкою чи яким-небудь іншим чином довів своє виправлення. У ході судового розгляду клопотання таких відомостей судом також не встановлено.

Оцінивши у сукупності всі фактичні дані, які характеризують особу та поведінку засудженого, які можуть свідчити про його виправлення, суд вважає їх недостатніми для формування переконання, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а відтак констатує відсутність такої обо`язкової умови для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання як виправлення засудженого.

За таких обставин, беручи до уваги недоведеність факту виправлення засудженого ОСОБА_4 , не дивлячись на фактичне відбуття ним більше 2/3 строку покарання, призначеного судом за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.08.2020, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наденого, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 30 хв. 04 листопада 2022 року.

Суддя ОСОБА_1