ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9363/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/95/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5 прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001391 від 17 травня 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2023 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001391 від 17.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 задовольнити, надати дозвіл на затримання ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає до скасування.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 ухиляється від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим його було оголошено у розшук, а тому наявні всі підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання прокурора, клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 189 КПК України, а висновки слідчого судді про неможливість звернення з клопотанням про дозвіл на затримання, оскільки досудове розслідування зупинене, є помилковими.

Звертає увагу суду, що у клопотанні слідчого зазначено достатньо обставин, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, оскільки наявна обґрунтована підозра ОСОБА_7 . У вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та наявний реальний ризик, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а також дані, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.03.2023 про відмову у задоволені клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, надати дозвіл на затримання ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001391 від 17.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

18.05.2018 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 18.05.2018 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, зупинено та оголошено розшук підозрюваного.

З матеріалів провадження вбачається, що станом на дату звернення до суду з даним клопотанням досудове розслідування у кримінальному провадженні не відновлено.

18.01.2023 слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вищевказаним клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.03.2023 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001391 від 17.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що для звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного, органу досудового розслідування слід було відновити зупинене кримінальне провадження №0001391 від 17.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками слідчого судді та зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваного оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Згідно із ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті (коли підозрюваного оголошено у розшук). Тобто, обов`язком слідчого є виконання всіх дій для здійснення розшуку підозрюваної особи до зупинення досудового розслідування.

Положення статті 280 Кримінального процесуального кодексу України встановлюють підстави та порядок зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Пряма заборона проведення слідчих (розшукових) дій після зупинення досудового розслідування, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного закріплена у ч. 5 ст. 280 КПК України.

Разом з цим, положення ч. 1 ст. 282 КПК України передбачають винесення слідчим або прокурором постанови про відновлення зупиненого досудового розслідування, як-от у разі виникнення потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Із сукупного аналізу норм ст.ст. 280, 282 КПК України слідує, що заборона на проведення у зупиненому під час досудового розслідування провадженні встановлена для будь-яких процесуальних дій, за виключенням слідчих (розшукових) дій, здійснення яких спрямоване на визначення місцезнаходження підозрюваного, оголошеного у розшук. Главами 20 та 21 Кримінального процесуального кодексу України закріплено вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій.

До слідчих (розшукових) дій, метою здійснення яких є визначення місцезнаходження підозрюваного, належать ті, в яких така мета прямо визначена нормою Кримінального процесуального кодексу України: обшук з метою встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч. 1 ст. 234 КПК України); обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи з метою виявлення осіб, які розшукуються (п. 4 ч. 1 ст. 267 КПК України); а також інші слідчі (розшукові) дії, завдяки яким можливо встановити місцезнаходження розшукуваної особи (ст.ст. 261, 262, 263, 268, 269, 270 КПК України), за умови, що така дія ініціюється саме з метою отримання інформації про можливе місце перебування підозрюваного, який розшукується органом досудового розслідування.

Для здійснення таких слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, пов`язаних з організацією та забезпеченням їх проведення (зокрема - складання клопотання, постанови, протоколу, звернення до слідчого судді) закон не вимагає відновлювати зупинене досудове розслідування.

Тобто, положеннями ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України встановлено дозвіл на вчинення у зупиненому досудовому розслідуванні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, та, одночасно з цим, положення зазначених норм містять пряму заборону на вчинення інших процесуальних дій, у тому числі - слідчих (розшукових).

Звернення сторони обвинувачення із клопотанням про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, реалізоване шляхом подання відповідного клопотання до слідчого судді, за своєю природою не є слідчою (розшуковою дією). Такі процесуальні дії належать до заходів забезпечення кримінального провадження, порядок реалізації яких регламентовано положеннями Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, та безпосередньо нормами Глави 18 Кодексу. Тому, вчинення таких процесуальних дій у зупиненому провадженні прямо заборонено нормами ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України.

Тобто, для оцінки правомірності здійснення органом досудового розслідування тієї чи іншої процесуальної дії у зупиненому провадженні перш за все необхідно визначати, чи відноситься така дія саме до слідчих (розшукових), метою яких є встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Ініціювання стороною обвинувачення питання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шляхом складання відповідного клопотання та спрямування його до слідчого судді не є слідчою (розшуковою дією). Такі процесуальні дії належать до заходів забезпечення кримінального провадження, порядок та мета реалізації яких регламентовано положеннями Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, та безпосередньо нормами Глави 18 Кодексу. Отже, вчинення таких процесуальних дій у зупиненому провадженні прямо заборонено нормами ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів зауважує, що для звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному випадку, органу досудового розслідування слід було відновити зупинене постановою від 18.05.2018 кримінальне провадження № 0001391, як про це правильно зазначив слідчий суддя у оскаржуваній ухвалі.

Тому, колегія суддів відхиляє доводи прокурора про те, що для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні не потребується.

Враховуючи на наявність порушення процедури подання клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зупиненому кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя в силу п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, належним чином здійснив судовий контроль та дотримався судової процедури, за якої жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а апеляційна скарга не містить доводів, які б були підставою для його скасування чи зміни, тому її слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді