Справа № 465/1641/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/345/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року про відмову задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 30 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000355 від 11 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року; скасувати цю ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову старшого слідчого ОСОБА_8 від 30 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження стосовно водія ОСОБА_9 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а матеріали справи скерувати на додаткове розслідування.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 покликається на те, що копію повного тексту оскарженої ухвали він отримав лише 28 березня 2023 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України водієм ОСОБА_9 було вчинене ще у червні 2015 року. Попри те, що з постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000355 вбачається, що водій ОСОБА_9 керував автомобілем «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням швидкості, встановленої п. 12.4 Правил дорожнього руху, що перебуває у причиновому зв`язку з наїздом на нього та нанесенням тілесних ушкоджень, слідчий зазначених обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про закриття кримінального провадження. Також слідчий не взяв до уваги, що водій ОСОБА_9 експлуатував автомобіль у технічно несправному стані.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який просить апеляційну скаргу задовольнити, виступ прокурора ОСОБА_7 на заперечення доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження та судової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року пропущений ОСОБА_10 з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Як встановлено при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_6 , Франківським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, а в подальшому - слідчим відділом Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000355 від 11 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом ДТП, що трапилась 11 червня 2015 року о 13:00 год. на вул. Княгині Ольги, 114, у м. Львові, за участю автомобіля «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 та пішоходів ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ; у результаті ДТП пішоходи отримали тілесні ушкодження, автомобіль зазнав технічних пошкоджень (а.м.к.п. 1-2).

Постановою старшого слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 30 грудня 2022 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355 від 11 червня 2015 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Копію постанови про закриття кримінального провадження та копії його матеріалів вирішено скерувати в Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, для вирішення питання щодо притягнення учасників (учасника) події до адміністративної відповідальності (а.м.к.п. 142-144).

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 30 грудня 2022 року від 30 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000355 від 11 червня 2015 року, слідчий суддя виходив з того, що слідчим у повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку докази, виходячи з обставин кримінального провадження, та прийнято правильне рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Втім, слідчий суддя не перевірив та належним чином не дослідив доводи скарги ОСОБА_12 та дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Так, слідчим в межах кримінального провадження №0000355 від 11 червня 2015 року було проведено ряд слідчий дій: зокрема, проведено експертизи (висновки експертиз №283/15 від 13.07.2015, №284/15 від 13.07.2015, № 1/587 від 30.07.2015, 1/588 від 30.07.2015, №137 від 22.08.2016, №136 від 22.08.2016, №5937 від 07.02.2018, № СЕ-19/114-22/20519-ІТ від 21.12.2022), допитано потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , а також свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .

Водночас, закриваючи кримінальне провадження слідчий не провів всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження. Зокрема, у постанові слідчого зазначено, що місцем ДТП є пряма ділянка вулиці Зеленої; на момент ДТП світла пора доби, опади відсутні, сухе дорожнє покриття; дорожня розмітка відсутня. Водночас, згідно з наявним у матеріалах кримінального провадження протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 11 червня 2015 року, огляд проведено у напрямку від вулиці Володимира Великого до вулиці Наукової, в поздовжній та поперечній проекції вулиці Княгині Ольги; ділянка є горизонтальною, дорожнє покриття загальною шириною 7,2 м, призначено для руху в одному напрямку; подія відбулась у літню пору доби (а.м.к.п. 8-10). Наведене дає підстави дійти висновку, що слідчим, у порушення вимог ст. 91 КПК України, не встановлено місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім цього, висновком експерта №1/587 від 30 липня 2015 року встановлено, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , знаходиться в частково непрацездатному стані, порушена внаслідок внесення конструктивних змін, які полягають у заглушуванні заднього контуру методом заклепування фрагменту металевого трубопроводу на головному гальмівному циліндрі. Встановити величину сповільнення автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , не виявилось можливим з причини спущеного переднього правого колеса. Виявлені конструктивні зміни в робочій гальмівній системі утворились до ДТП та могли бути виявлені водієм шляхом її зовнішнього огляду (а.м.к.п. 90-93).

У той же час, згідно з висновком експертів №5937 від 7 лютого 2018 року, при заданих вихідних даних швидкість руху автомобіля «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 складала величину біля 63…66 км/год (якщо сліди гальмування залишені тільки передніми колесами) та біля 59…62 км/год (якщо сліди гальмування залишені передніми та задніми колесами). У заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_9 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху» та 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 12.3, 12.4 та 12.9 (підпункту «б») ПДР, відповідно до яких вказаний водій повинен був у м. Львові на вул. Княгині Ольги вести свій автомобіль «ВАЗ 2106» зі швидкістю не більше 60 км/год, а з заданого слідчим моменту виникнення небезпеки для руху - повинен був своєчасно застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі). При заданих вихідних даних водій ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_6 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. Оскільки при заданих вихідних даних водій ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути скоєння наїзду на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_6 шляхом застосування екстреного гальмування та швидкість водія під час руху на цій ділянці вулиці не повинна була перевищувати 60 км/год, то можна стверджувати, що дії водія не відповідали вимогам п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху» та 2.3. (підпунктів «б» та «д»); 12.3, 12.4 та 12.9 (підпункту «б») ПДР (якщо сліди гальмування залишені колесами однієї з осей).

При заданих вихідних даних причиною настання цієї ДТП, з технічної точки зору, є та обставина, що водій ОСОБА_9 з моменту виникнення небезпеки для руху своєчасно не застосував гальмування для уникнення наїзду. Однак слід мати на увазі, що пішоходи ОСОБА_11 та ОСОБА_6 рухались у недозволеному місці зліва направо по ходу руху автомобіля, що, у свою чергу, створило небезпеку для руху водієві ОСОБА_9 . Для оцінки таких дій пішоходів у цій дорожній ситуації спеціальні пізнання в галузі судової авто техніки не потрібні. Таку оцінку суд має дати самостійно з урахуванням вимог таких пунктів ПДР: 4.7, 4.10, 4.14 (підпункти «а», «г») (а.м.к.п. 90-94).

На переконання колегії суддів, зазначені висновки є суперечливими та містять певні протиріччя у своїх результатах, однак у постанові про закриття кримінального провадження не зазначено, які слідчі дії проводилися для їх усунення, в той час як наведене є завданням органу досудового розслідування.

Також колегія суддів звертає увагу, що слідчий ОСОБА_8 закрив кримінальне провадження №000355 від 11 червня 2015 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Так, однією з підстав закриття кримінального провадження, визначеною п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Для закриття кримінального провадження ця норма застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення. Ця обставина виявляється: якщо достовірно встановлено, що правопорушення вчинене не даною особою, а іншою, і цю особу встановлено, та якщо встановлено, що правопорушення вчинене не цією особою, а іншою, проте невідомо ким саме).

З постанови слідчого неможливо встановити, стосовно якої особи закрите кримінальне провадження №000355 від 11 червня 2015 року. Окрім цього, резолютивна частина постанови не містить покликання на частину ст. 286 КК України, хоча досудове розслідування здійснювалось за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про передчасність прийняття старшим слідчим ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 постанови про закриття кримінального провадження.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді скарги ОСОБА_6 слідчим суддею були допущені неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України є підставами для скасування судового рішення та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року про відмову задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000355 від 11 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого слідчого ОСОБА_8 від 30 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000355 від 11 червня 2015 року стосовно водія ОСОБА_9 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000355 від 11 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скерувати до ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4