ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/66/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/172/23 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 січня 2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

05.01.2023 року ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій просив зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури надати йому витяги з реєстру по провадженням, початим на підставі ухвал слідчих суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 13.05.2022 справа №553/1002/22, Жовтневого районного суду м. Полтави ухвала від 05.08.2022 по справі №554/1316/22, Ленінського районного суду м. Полтави по справі №553/1004/22, а також направити заявнику копії постанов про закриття кримінальних проваджень №0001021, 0000459, №0002022 та витяги з ЄРДР по вказаним кримінальним провадженням.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді змінити та зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури надати йому витяги з реєстрів по провадженням.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчий суддя безпідставно йому відмовив у відкритті провадження у справі, оскільки він у встановленому законом порядку звернувся до прокурора, у якого перебувають наглядові провадження в яких перебувають необхідні йому документи, які слідчі, ігноруючи його права, йому не надають.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить провести судовий розгляд за його відсутністю.

Позиції інших учасників судового провадження

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді без апелянта, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя виходив з того, що заявник просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Харківської обласної прокуратури вчинити певні дії, що не входить до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Як вбачається з змісту скарги ОСОБА_6 звертався до керівника Харківської обласної прокуратури надати витяги з реєстру по провадженням, початим на підставі ухвал слідчих суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 13.05.2022 справа №553/1002/22, Жовтневого районного суду м. Полтави ухвала від 05.08.2022 по справі №554/1316/22, Ленінського районного суду м. Полтави по справі №553/1004/22, а також направити заявнику копії постанов про закриття кримінальних проваджень №0001021, 0000459, №0002022 та витяги з ЄРДР по вказаним кримінальним провадженням, оскільки такі документи які є у нього в наглядових провадженнях.

Однак, така вимога ОСОБА_6 у клопотанні про надання документів із наглядового провадження прокурора, не відноситься до процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а матеріали наглядового провадження прокурора не відносяться до матеріалами кримінального провадження по якому здійснюється досудове розслідування.

Вказані вимоги заявника не підлягають оскарженню в порядку ст.303 КПК України, в якій зазначено вичерпний перелік бездіяльності та рішень слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права с принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judiсаtа, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якою є право доступу до суду (рішення у справі Gоldеr v. The United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія А №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до вимог Кримінального процесуального закону, загальне право потерпілого одержувати копії процесуальних документів регламентується статтями КПК, які передбачають обов`язкове вручення (або надіслання) йому особою, яка здійснює процесуальну дію, копії певного процесуального документа: копії ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння потерпілого, якщо він присутній під час проведення обшуку вручається слідчим чи прокурором (ч.3 ст.236 КПК); копії постанов про зупинення і про відновлення досудового розслідування надсилаються слідчим (ч.4 ст.280 і ч.1 ст.282 КПК); копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування вручаються прокурором (ст. 293 КПК); копії постанов слідчого і прокурора про закриття кримінального провадження надсилаються відповідно слідчим або прокурором (ч.5 ст.284 КПК). КПК передбачає для потерпілого можливість через отримання письмових повідомлень бути поінформованим про хід кримінального провадження, про процесуальні дії і рішення, які приймаються, та про свої процесуальні права у зв`язку з цими діями і рішеннями осіб, які здійснюють кримінальне провадження. Зокрема, формою таких повідомлень є і названі випадки вручення або надіслання йому копій відповідних процесуальних документів. На стадії досудового розслідування потерпілий має також право на отримання копій матеріалів провадження, які його безпосередньо стосуються: під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення має право робити необхідні виписки та копії (ст. 221 КПК); під час ознайомлення з відкритими сторонами матеріалами після завершення досудового розслідування робити копії або відображення матеріалів (ст. 290 КПК); у разі закриття кримінального провадження слідчим чи прокурором на отримання копії постанови слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження (ч.5 ст.284 КПК).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 січня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4