233 Справа № 233/1611/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 20 травня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новорозсош Новопсковського району Луганської області, громадянина України, розлучений, має одну малолітню дитину, має неповну вищу освіту, проходить військову службу за мобілізацією на посаді стрільця 1 відділення 1 взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО), військове звання «солдат», раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2022 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 20 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2022 року головуючим для розгляду кримінального провадження визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05 жовтня 2022 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні не встановлено перешкод для призначення обвинувального акту до судового розгляду, враховуючи, що угоди відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України не укладалось, підстав для закриття провадження, для повернення обвинувального акту прокурору або для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Прокурором заявлено клопотання про розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні, оскільки під час судового розгляду можуть бути розголошені анкетні дані військовослужбовців ЗСУ та місця дислокації підрозділів ЗСУ, що є інформацією з обмеженим доступом, розголошення якої може зашкодити обороноздатності України, яке, незважаючи на заперечення обвинуваченого та захисників, підлягає задоволенню з огляду на достатню обґрунтованість.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є тяжким злочином, нижня межа санкції якого становить 5 років позбавлення волі, тому, враховуючи відсутність обставин, зазначених у ч. 4 ст. 314-1 КПК України, необхідно доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Вважаю, що з огляду на дії на території України режиму воєнного стану, з метою забезпечення безпеки учасників судового розгляду та оперативності кримінального судочинства, задля забезпечення можливості участі обвинуваченого, захисника та прокурора судовому засіданні, є підстави для постановлення ухвали про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Крім того, прокурором заявлене клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. Також просив визначити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 214720 грн та покласти на нього у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.ч. 5, 6 ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 , в свою чергу, заявила клопотання про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу і виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ті інший, не пов`язаний з триманням під вартою, такий як особисте зобов`язання або домашній арешт, навіть цілодобовий. В обґрунтування свого клопотання зазначила, що, на її думку, обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України не підтверджується доказами; ОСОБА_6 має постійне місце поживання за реєстрацією, а також його матір`ю в його інтересах укладено договір оренди квартири безпосередньо в м. Костянтинівка за місцем розташування суду, стійкі соціальні зв`язки має неповнолітню дитину та мати, яких він утримує; до мобілізації ОСОБА_6 працював, має вищу освіту, навчається в магістратурі; крім того він є дійсно патріотом України, брав участь в Революції Гідності. Крім того, в умовах гауптвахти ОСОБА_6 позбавлений можливості отриманні належної медичної допомоги та можливості продовження навчання, яке є платним. Вважає, що перебування ОСОБА_6 на волі не матиме негативного впливу на розгляд кримінального провадження судом, навпаки, через часті відключення електроенергії за місцем розташування гауптвахти, його участь у судовому засіданні не завжди вдається забезпечити, що затягує розгляд справи.

Захисник ОСОБА_5 підтримала та доповнила клопотання захисника ОСОБА_4 , зазначила, що в теперішній час здійснюється досудове розслідування щодо законності дій керівництва військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу ОСОБА_6 , а також на розгляді у Харківському окружному адміністративному суді перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 ЗСУ про визнання протиправним наказу та скасування наказу №1 дск від 01.05.2022 року щодо здійснення переміщення та зайняття оборони по певному рубежу, виданий т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 в частині, що передбачає настання правових наслідків для позивача.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника. Крім того, заперечував проти переведення його до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у разі задоволення клопотання прокурора, оскільки в такому випадку він буде позбавлений можливості спілкування із захисником ОСОБА_4 та мамою, які знаходиться у м. Дніпро, та не зможуть приїжджати до м. Павлоград, де розташована ця гауптвахта.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора та сторони захисту дійшов такого висновку.

Відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 строком до 02 лютого 2023 року.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу, зібраному у справі, вважає за доцільне продовжити відносно нього строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, беручі до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_6 більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді;

- ризик незаконно впливати свідків обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_6 , отримавши доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, володіє інформацією стосовно свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови від показів. За таких обставин ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Окрім того, ОСОБА_6 є військовослужбовцем Збройних Сил України, має досвід застосування зброї, спеціальних засобів та заходів фізичного впливу, перебуваючи на волі, матиме усі можливості вплинути на свідків у вказаному кримінальному правопорушенні з числа інших військовослужбовців, зокрема, на своїх прямих начальників та командирів і співслужбовців з якими знайомий особисто;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, як військовослужбовець, може вчинити злочини, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України.

Оскільки обвинувачений є військовослужбовцем, з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Однак суд не вбачає підстав переведення обвинуваченого з гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки прокурором така вимога нічим не обґрунтована, а доводи обвинуваченого про позбавлення можливості мати спілкування із захисником у разі переведення заслуговують на увагу.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Більше того, відповідно до вимог ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, тому клопотання захисника не ґрунтується на законі.

Посилання захисника ОСОБА_4 на те, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення ще до того, як були внесені зміни до ч. 7 ст. 176 КПК України, а тому ці зміни на нього не розповсюджуються, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення, тобто процесуальний закон зворотної дії не має.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, конструкція абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, в скоєнні якого обвинувачується і ОСОБА_6 , і покладає вирішення цього питання на суд, наділяючи його правом як визначати розмір застави у такому кримінальному провадженні, так і не визначати.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, має потребу у медичних обстеженнях, необхідність яких підтверджена відповідними медичними документами, суд вважає за можливе визначити йому заставу в розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 120780 гривень, поклавши на нього певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, що буде достатнім стимулом для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави та дозволить безперешкодно продовжити навчанні у вищому навчальному закладі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню, а клопотання захисника задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 177, 182, 183, 372, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000362 від 20 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України на 10 лютого 2023 року о 12-00.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, захисників та обвинуваченого.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 та із застосуванням власних технічних засобів прокурора та захисників через доступ до підсистеми відеоконференцзв`язку в електронному кабінеті електронного суду.

Доручити відповідальному працівнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 забезпечити проведення відеоконференції в приміщенні установи та участь в ній обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обов`язок забезпечення проведення відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів покласти на прокурора та захисників.

Доручити відділу №9 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новорозсош Новопсковського району Луганської області, яку надати у строк до 10 лютого 2023 року.

Клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти задовольнити частково.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новорозсош Новопсковського району Луганської області, запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Феодосійська, 2, строкомдо 01 квітня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 , своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 45 (сорока п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 120780 (сто двадцять тисяч сімсот вісімдесят) гривень.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати до суду для участі в судових засіданнях або брати участь в судових засідання дистанційно;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується підрозділ військової частини, в якому він проходить військову службу, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, служби;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави 2 (два) місяці з дня її внесення.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

В задоволенні решти вимог прокурора відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Ухвала в частині продовження строку застосування запобіжного заходу може бути оскаржена учасниками процесу шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1