Справа № 125/1364/19
Провадження №11-кп/801/693/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 13.05.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000354 від 15.11.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка Барського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, просив вирок Барського районного суду Вінницької області від 15.05.2022 року скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вироком Барського районного суду Вінницької області від 13.05.2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у розмірі 6180 (шість тисяч сто вісімдесят) грн 53 коп.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання даного вироку суду.
Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 15 листопада 2018 року на транспортний засіб "Honda Civic", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 .
Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 15 листопада 2018 року на транспортний засіб ВАЗ-21213, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі: НОМЕР_4 .
Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 15 листопада 2018 року на транспортний засіб - велосипед "MC Kenzie".
Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
14 листопада 2018 року біля 18 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним транспортним засобом ВАЗ-21213, державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по проїзній частині автомобільної дороги Т-06-10 Любар - Хмільник - Лука-Барська - Бар - Нова Ушиця, між населеними пунктами м. Бар - с. Іванівці Барського району Вінницької області, зі сторони с. Іванівці Барського району Вінницької області в напрямку м. Бар Вінницької області, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху і в подальшому здійснив виїзд на зустрічне узбіччя, в результаті чого з необережності здійснив зіткнення із велосипедистом ОСОБА_10 , який рухався вздовж узбіччя в зустрічному напрямку. Після цього потерпілий ОСОБА_10 був госпіталізований до Комунального некомерційного підприємства "Барська центральна районна лікарня" Барської районної ради Вінницької області, де ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм помер.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта Барського районного відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради ОСОБА_11 від 01 березня 2019 року № 18 у ОСОБА_10 мала місце сполучна травма тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми - вдавленого перелому передньої стінки правої лобної пазухи; закритої травми грудної клітки та хребта - перелому шостого ребра справа по середньо-ключичній лінії, ателектазу лівої легені, закритого перелому вивиху тіла сьомого грудного хребця та компресійного перелому тіла восьмого грудного хребця з ушкодженням спинного мозку; відкритий уламковий перелом лівої стегнової кістки в середній третині, а також рубці на лобі справа з поширенням на праву надбрівну дугу (2), на спинці носа справа, нижній повіці правого ока, по передній поверхні лівого стегна в середній третині, які є наслідком загоєння ран та садно по передній поверхні лівого колінного суглобу.
Смерть ОСОБА_10 настала від післятравматичної двобічної гнійної бронхопневмонії, фібрінозно-гнійного плевриту, яка виникла на тлі вищевказаної сполучної травми тіла і підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа, результатами судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів та відомостями із медичної карти стаціонарного хворого. Вищевказана сполучна травма тіла, від якої настала смерть ОСОБА_10 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як за ознакою небезпечного для життя в момент заподіяння, так і за ознакою загрозливих для життя явищ і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.
Відповідно до висновку судового експерта завідувача сектору автотехнічних досліджень Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_12 № 278 від 28 травня 2019 року в ситуації, яка склалася, при умові розвитку механізму ДТП, вказаного в ухвалі про призначення експертизи та при умові, що в автомобілі були відсутні технічні несправності, що можуть впливати на керованість та напрямок руху даного транспортного засобу перед початком розвитку події ДТП, в діях водія автомобіля ВАЗ-21213 ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.9 (а), п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п. 2.9 (а) "Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції";
- п. 10.1 "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху".
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 мотивовано тим, що вирок Барського районного суду Вінницької області від 13 травня 2022 року в справі №125/ 1364/19 повинен бути скасований, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду.
Обвинувачений вказує на те, що участь в розгляді кримінального провадження брали участь неуповноважені прокурори ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що підтверджується відсутністю в матеріалах судового кримінального процесуального рішення- постанови керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурорів ОСОБА_13 та
ОСОБА_14 .
В матеріалах судового кримінального провадження наявний витяг з Єдиного реєстру досудових рішень про внесення відомостей про кримінальне правопорушення ч.1 ст.286 КК України, витяг за ч 2 ст.286 КК України, за якою обвинуваченого засуджено відсутній.
Під час судового кримінального провадження обвинуваченим заявлявся відвід головуючій судді ОСОБА_1 з підстав того, що головуюча суддя ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_15 є родичами, про що останні не заперечували, а суддя цього ж суду ОСОБА_16 , яка розглядала заяву про відвід, достовірно знаючи про цю обставину, відмовила у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що він на проголошення вироку не зявився, оскільки 11.05.2022 суддею ОСОБА_1 йому повідомлено про те, що 13.05.2022 ближче до обіду буде проголошення вирок, але суддя наголосила, що попередньо секретар повідомить, однак 13.05.2022 року захисник ОСОБА_15 попросила його не приходити на проголошення вироку, так як його проголошення 13.05.2022 не буде, і вона повідомить коли приходити, у зв`язку з чим було порушено його права передбачені ст. 42, ст.75-79, 376 КПК України.
Під час судових засідань з судового розгляду даного обвинувального акта, проводилась заміна секретаря судового засідання, спочатку була ОСОБА_17 потім її замінила ОСОБА_18 , а ту замінила ОСОБА_19 , а вже останню замінила ОСОБА_20 , однак до відома учасників судового провадження головуюча ОСОБА_1 дану обставину не зазначала, а про право на відвід секретаря судових засідань не роз`яснювалось.
В матеріалах судового кримінального провадження №125/1364/19 відсутні звукозаписи судового засідання від 23.03.2021, 23.12.2021, 11.01.2022, 28.01.2022 ,13.04.2022 ( з відео судового засідання слідує, що саме судові засідання відбувались, хоч і неуповноважений прокурор, але участь в судовому засіданні брав і свою думку озвучував в засіданні).
Під час судового засідання 11.12.2019 головуюча суддя не роз`яснила суть обвинувачення, не роз`яснила зміст ст.63 Конституції України. Більш того суддею було залишено без належної уваги відповідь, що обвинувальний акт обвинувачений не отримував, хоч і є підпис на розписці.
Також судом першої інстанції грубо порушено засади кримінального провадження, змагальність сторін, безпосередність дослідження речей і документів.
Потерпілий ОСОБА_9 , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що лікарі йому повідомили, що син помер від пневмонії, однак учасниками судового розгляду дані покази проігноровано і не прийнято до уваги.
Судом першої інстанції показам свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які не узгоджуються з відомостями зафіксованими в протоколах слідчих дій, висновках експертиз, не надано правової оцінки, у вироку суду не зазначено чому суд не взяв їх до уваги.
Висновки експертизи є неповними, вони не дають вичерпної відповіді хто збив велосипедиста та від чого настала його смерть.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 , вирок Барського районного суду Вінницької області від 13.05.2022 року залишити без змін, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задоволити його апеляційну скаргу з доповненнями, застосувати ст.75 КК України, захисника ОСОБА_8 ,який підтримав вимоги апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 , вказав, що хоча обвинувачений просить більш мяке покарання, він просить призначити новий судовий розгляд , що не погіршує становище обвинуваченого та не суперечить КПК України, потерпілого ОСОБА_9 , який просив не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого, суд вважає, що апеляційна скарга з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України здійснювався суддею Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 .
В ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_6 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_1 , з тих підстав, що захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_25 перебуває у дружніх і родинних стосунках з суддею ОСОБА_1 , яка розглядає кримінальне провадження, що може вплинути на неупередженість судді.
Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 23.10.2020 року у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 відмовлено.
Підставами відмови в задоволенні відводу зазначено те, що адвокат повинен був виконати приписи п. 6 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" і не укладати договору про надання правової допомоги обвинуваченому та запобігти конфлікту інтересів на етапі укладення договору.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що судом не було забезпечено достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, оскільки суддя ОСОБА_1 , якою ухвалено вирок щодо ОСОБА_6 , виходячи з приписів п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, не мала права брати участі у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що беззаперечно встановлено факт перебування її та захисника ОСОБА_25 у дружніх та родинних стосунках, що є обставинами, які очевидно викликають сумнів у неупередженості судді.
З огляду на викладене, перевіривши ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 23.10.2020 року про відмову у задоволенні заяви про відвід судді, суд апеляційної інстанції вважає, що, відмовляючи у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_16 належним чином необгрунтувала та не виключила сумнівів у неупередженості та безстороності судді ОСОБА_1 .

Відповідно вирок Барського районного суду Вінницької області від 13.05.2022 року щодо ОСОБА_6 ухвалено незаконним складом суду.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обгрунтованою.

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, слід звернути увагу на те, що під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_9 стверджував про те, що він під час судового розгляду у суді першої інстанції щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України просив обвинуваченого суворо не карати.
Однак, в матеріалах кримінального провадження наявна надрукована заява від імені потерпілого ОСОБА_9 від 11.05.2022 року, в якій він просить обвинуваченого ОСОБА_6 покарати суворо у виді позбавлення волі.
Вказана заява від 11.05.2022 року підписана потерпілим ОСОБА_9 , однак потерпілий наполягав, що була надана йому секретарем судового засідання на підпис вказана заява, ним не була прочитана, оскільки в той день він підписував багато процесуальних документів, зміст яких йому не повідомлявся.
З пояснень потерпілого ОСОБА_9 , наданих під час апеляційного розгляду, встановлено, що він свою думку щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 висловив у власноручно написаній заяві, в якій просив обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти волі.
Також недопустимими є дії суду щодо забезпечення права обвинуваченого бути присутнім під час проголошення вироку суду.
З пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 убачається, що на проголошення вироку він не зявився, оскільки 11.05.2022 суддею ОСОБА_1 йому повідомлено про те, що 13.05.2022 ближче до обіду буде проголошення вирок, але суддя наголосила, що попередньо секретар повідомить, однак 13.05.2022 року захисник ОСОБА_15 попросила його не приходити на проголошення вироку, так як його проголошення 13.05.2022 не буде, і вона повідомить коли приходити.
Потерпілий ОСОБА_9 також вказував, що на проголошення вироку він не з`явився, оскільки йому мали повідомити коли прийти.

Вищевказані дії суду щодо потерпілого, обвинуваченого свідчать про грубі порушення прав потерпілого, обвинуваченого та також ставлять під сумнів обєктивність , неупередженість судді, на розгляді якого перебувало кримінальне провадження.
У зв`язку зі скасуванням вироку та призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, згідно з ч. 2 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції не може розглянути та дати оцінку апеляційним доводам обвинуваченого про доведеність або недоведеність вчинення кримінального правопорушення, допустимість доказів по справі, невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, але ці доводи можуть бути враховані судом при новому розгляді кримінального провадження.
Під час нового судового розгляду суду необхідно вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, дати належну оцінку зібраним доказам, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.
У зв`язку зі скасуванням вироку Барського районного суду Вінницької області від 15.05.2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України та призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не входить в обговорення доводів апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 та не дає оцінку визначеному покаранню.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в:
Задоволити апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 .
Вирок Барського районного суду Вінницької області від 13.05.2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України скасувати.
Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4