Справа №592/3495/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/596/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 вересня 2022 року, якою відмовлено у клопотанні засудженої ОСОБА_6 про звільнення від покарання за хворобою, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернулася засуджена ОСОБА_6 з клопотанням про звільнення від покарання за хворобою, яке мотивує тим, що вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.10.2018 р. за ч. 2 ст. 185 КК України вона засуджена до трьох років семи місяців позбавлення волі. У зв`язку з неявною хворобою серця, гіпертонією на підставі ст. 84 КК України просить звільнити її на невідбутий строк по хворобі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 вересня 2022 року в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 було відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених, у поданні повинні бути наведені відомості про особу засудженого. У даному випадку вказаної процедури дотримано не було, а тому суд констатує відсутність передумов для звільнення засудженої ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 84 КК України і прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні її звернення

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджена ОСОБА_6 подала апеляційнв скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, так як вважає її незаконною та такою, що винесена з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства України.

Розгляд вказаного провадження відбувався без участі засудженої та прокурора виходячи з таких обставин.

Так, на момент звернення засудженої з апеляційною скаргою ОСОБА_6 перебувала в Сумському СІЗО, тому апеляційним судом була призначена відео конференція на 09 лютого 2023 року на 16:00 годину, однак відео конференція не відбулася, бо як повідомили працівники СІЗО ОСОБА_7 станом на 09 лютого 2023 року вже звільнена з СІЗО по відбуттю покарання.

Разом з тим, засуджена ОСОБА_6 була повідомлена про розгляд її апеляційної скарги належним чином про, що свідчить рекомендоване повідомлення наявне у справі, а у своїй апеляційній скарзі не ставила питання про розгляд справи з її участю.

Крім того, прокурор направив до апеляційного суду відповідне клопотання про розгляд даного апеляційного провадження без його участі.

При вирішення питання щодо можливості розгляду даного провадження без участі апелянта засудженої ОСОБА_6 , колегія суддів враховує, те що зазначене кримінальне провадження перебуває в провадженні Сумського апеляційного суду з жовтня 2022 року і в апеляційній скарзі питання про погіршення становища не ставиться.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає за можливе розглянути дане апеляційне провадження без участі всіх учасників апеляційного розгляду, та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Тому, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 152 КВК України, однією із підстав для звільнення від відбування покарання призначеного вироком суду є хвороба.

Так, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, з матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_8 , які були в розпорядженні суду першої інстанції та безпосередньо досліджувались при розгляді її заяви про звільнення від відбування покарання узв`язку з тяжкою хворобою, вбачається, що остання засуджена засуджена вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.10.2018 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі.

На даний час засуджена ОСОБА_6 тимчасово перебуває у ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Стаття 84 КК України передбачає три види звільнення від покарання за хворобою: а) у зв`язку з захворюванням особи під час відбування покарання на психічну хворобу (ч. 1); б) у зв`язку з захворюванням на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання (ч. 2); в) у зв`язку з визнанням військовослужбовців, засуджених до службових обмежень, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, непридатними до військової служби за станом здоров`я (ч. 3).

Тобто, у даному випадку має бути належно доведено, що особа захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання.

Належних і допустимих доказів, зокрема, відповідного висновку експерта, суду першої інстанції надано не було, що у свою чергу, позбавив суд можливості встановити наявність умови, передбаченої ч. 1 ст. 84 КК України, за якої особа звільняється від подальшого відбування покарання.

Крім того, Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначено у Додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Зокрема, це нормативний акт регламентує процедуру підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою ( Розділ VI).

Так, згідно п.1 Розділу VI Порядку, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.

Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу ( п.2 Розділу VI Порядку).

До складу лікарсько-консультативної комісії входять голова комісії - начальник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів, а з урахуванням результатів медичного огляду засудженого ця комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку ( п.п.4,6 Розділу VI Порядку).

На підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою. До подання додаються особова справа засудженого і висновок комісії ( п.п.11, 12 Розділу VI Порядку).

Колегіч суддів наголошує, що сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженої не свідчить про можливість її звільнення від відбування покарання згідно ст. 84 КК України, оскільки має бути беззаперечно доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28.09.1973 року, звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

При цьому, законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених. У поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії ( п. 5 вказаної вище постанови ВСУ № 8 від 28.09.1973р.).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку вказаної процедури дотримано не було, а тому суд констатує відсутність передумов для звільнення засудженої ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 84 КК України і приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні її звернення.

Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків та відсутність не погашених стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.

Таким чином, судовий розгляд зазначеного клопотання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 вересня 2022 року, якою засудженій ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4