ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2021/2722/2012 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/251/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.537, 539 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 23.11.2012 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Красноградського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді 12 років позбавлення волі.

Вирок суду набрав законної сили 10.12.2012 року. Строк відбування покарання рахується з 19.05.2012 року.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.02.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.05.2012 року по 10.12.2012 року у строк відбутого покарання, призначеного вироком Красноградського районного суду Харківської області від 23.11.2012 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Начальник ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) та голова спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова звернулися до Орджонікідзевського районного суду м.Харковаз поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 посилаючись на те, що він відбув 3/4 частини призначеного судом покарання. Згідно довідки наданої ДУ ХВК №43, станом на 20.12.2022 року відбув 11 років 1 місяць 22 дні, невідбута частина покарання складає: 10 місяців 8 днів.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_7 за час свого перебування в колонії, характеризується позитивно, до праці ставиться добре. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 10 разів за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень немає. Вину у скоєнні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Таким чином, сумлінною поведінкою і ставленням до праці засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.

Оскаржуваною ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) та голови спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_7 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 року та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу засуджений вказує на те, що за весь час відбування покарання своєю поведінкою довів своє виправлення, характеризується позитивно, виконував усі покладені на нього обов`язки, працевлаштований, залучається до роботи з благоустрою установи виконання покарань, вину за вироком суду першої інстанції визнав повністю, став на шлях виправлення, відбув 3/4 частини призначеного судом покарання, має 10 заохочень, стягнень не має.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та відомості особової справи засудженого, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення знаходиться з 01.06.2012 року.

З 01.06.2012 року тримався в Харківському слідчому ізоляторі. За час тримання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 17.01.2013 року відбував покарання в Городищенській виправній колонії (№96). За час відбування покарання характеризувався позитивно, мав шість заохочень, стягнень не мав.

З 01.12.2019 року тримався в державній установі «Харківський слідчий ізолятор». За час тримання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

3 09.12.2019 року відбуває покарання в державній установі «Харківська fc-gM виправна колонія (№43)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Адміністрацією установи був заохочений чотири рази. Дисциплінарних стягнень не має.

На виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я. Згідно статті 118 КВК України добровільно залучався до робіт з благоустрою установи в якості днювального медичної частини установи.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, «Підготовка до звільнення». Відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи, пройшов курси підготовки до звільнення.

Відповідно до статей 110, 114 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з братом шляхом телефонних розмов.

Застосування зміни умов тримання згідно статей 100, 101 Кримінально- виконавчого кодексу України, можливе після відбуття 1/2 призначеного строку покарання, а саме не раніше 28.10.2017 року. Рішенням комісії виправної колонії від 17.11.2017 року в зміні умов тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення.

28.08.2019 року комісією Городищенської виправної колонії (№96) було прийнято рішення про застосування ст. 100, 101 КВК України, а саме зміни умов тримання шляхом переведення до колонії середнього рівня безпеки.

Застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно статті 82 Кримінального кодексу України можливе після відбуття 2/3 призначеного строку покарання, а саме не раніше 28.10.2019 року. Рішенням комісії виправної колонії від 30.10.2019 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

Застосування умовно - дострокового звільнення від покарання згідно ст.81 КК України можливе після відбуття призначеного строку покарання ,а саме не раніше 28.10.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 18.11.2020 року в умовно-достроковому звільненні було відмовлено.

На профілактичному обліку засуджений не перебував.

Згідно вироку Красноградського районного суду міста Харкова від 23.11.2012 року має судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 2225 гривень 36 копійок, які відшкодовано в повному обсязі, та має сплатити позов на загальну суму 689 гривень, але виконавчий лист до установи не надходив.

Згідно вироку Красноградського районного суду міста Харкова від 23.1 1.2012 року вину в скоєному злочині визнав.

На профілактичному обліку засуджений не перебуває.

Після звільнення має намір мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані відомості ніким не оспорюються та не спростовані під час апеляційного розгляду.

Колегія суддів бере до уваги, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно п.п.2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м'яким» № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_7 раніше п`ять разів притягувався до кримінальної відповідальності, вже звільнявся умовно-достроково та тричі звільнявся за попередніми вироками від відбування покарання з випробуванням, належним висновків не зробив, на шлях виправлення не став та, згідно вироку Красноградського районного суду Харківської області від 23.11.2012 року, вчинив декілька злочинів проти власності, в тому числі тяжкий злочин, та скоїв умисне вбивство.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги засудженого заслуговують на увагу, про те не спростовують висновків суду першої інстанції, з урахуванням вищенаведених відомостей про засудженого, який за весь час відбування покарання своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення, а тому незрозуміло якою буде його поведінка у разі умовно-дострокового звільнення.

Отже, внаслідок оцінки вищезазначених обставин, суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх передбачених умов, передбачених положеннями ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та недоцільності звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, до нього застосовувалися положення статей 81 та 75 КК України, але менше ніж через рік після ухвалення вироку Красноградського районного суду Хакрівської області від 08.09.2010 року вчинив нові злочини, в тому числі умисне вбивство, за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 23.11.2012 року, а тому, в даному випадку, умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання не буде ефективним.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутності беззаперечних та переконливих підстав, на підставі яких можна зробити висновок про виправлення засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -