Дата документу 10.01.2023Справа № 554/3967/21
Провадження № 1-кс/554/560/2023
УХВАЛА

іменем України

10 січня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 05 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001881 від 08 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

04 січня 2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України, в якій він просить скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 05 грудня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001881 від 08 грудня 2020 року за ч. 3 ст. 382 КК України.

Одночасно з вимогами скарги заявлено про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду. Це клопотання мотивоване тим, що до 25 серпня 2022 року ОСОБА_4 відбував покарання у ДУ «Полтавська УВП № 23», а потім його було етаповано спочатку до ДУ «Київський слідчий ізолятор», а згодом до ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19», і лише в кінці жовтня 2022 року він прибув до ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9», де останній 20 грудня 2022 року отримав оскаржуване рішення прокурора. Зазначає, що після отримання постанови він засобами поштового зв`язку відправив її своєму представнику, який надає йому правову допомогу, і в подальшому адвокатом йому складено відповідну скаргу, після отримання якої заявник звернувся до суду. У зв`язку з цим вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений ним строк для подання цієї скарги підлягає поновленню.

В обґрунтування ж скарги посилається на ті обставини, що ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001881, внесеного до ЄРДР 08 грудня 2020 року за ознаками ч. 3 ст. 382 КК України, за заявою ОСОБА_4 щодо неправомірних дій окремих службових осіб Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області під час здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000375, № 0000023, № 0000014. Процесуальне керівництво в ньому здійснюють прокурори Полтавської обласної прокуратури.

В рамках вказаного кримінального провадження 24 листопада 2022 року ОСОБА_4 звернувся до прокурора із клопотаннями про проведення його допиту як потерпілого.

Постановою прокурора від 05 грудня 2022 року йому було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання. Копію постанови заявник отримав 20 грудня 2022 року.

Із вказаною постановою заявник не погодився, вважає її незаконною, ухваленою із істотним порушенням вимог КПК України та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що постанова обгрунтована тим, що ОСОБА_4 в кримінальному провадженні не набув процесуального статусу потерпілого, а тому позбавлений права подавати клопотання в порядку ст. 220 КПК України. Стверджує, що він має права потерпілого з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, тоді як мотиви прийнятого рішення є необгрунтованими. Також слідчий в оскаржуваній постанові не навів доводів, чому проведення слідчих, розшукових дій, зазначених в клопотаннях, не мають значення для досудового розслідування. З цих підстав просить задовольнити скаргу.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся завчасно та належним чином, на адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_4 про розгляд скарги без його участі, але за участю його представника, адвоката ОСОБА_3 .

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі заявника, оскільки представництво інтересів ОСОБА_4 у судовому засіданні здійснюється його адвокатом.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву, в якій .

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши представника заявника, вивчивши суть скарги та дослідивши долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Прокурор Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надала заяву про розгляд без участі, в якій зі скаргою не погодилась, зазначивши, що 05 грудня 2022 року прокурором прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001881, підстав для скасування якої не вбачає. Також повідомила, що 08 грудня 2020 року в цьому ж провадженні прокурором ухвалено постанову про відмову у визнані ОСОБА_4 потерпілим. Тоді як доводи щодо необхідності допиту останнього як потерпілого є необгрунтованими, оскільки відсутні законні підстави для цього. На підставі викладеного, просила скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги та долучені до скарги документи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001881 від 08 грудня 2020 року.

Зі змісту скарги слідує, що ОСОБА_4 звернувся до прокурора із клопотанням, в порядку ст. 220 КПК України, про проведення його допиту як потерпілого в рамках кримінального провадження № 0001881.

05 грудня 2022 року за результатами розгляду постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 24 листопада щодо проведення слідчих процесуальних дій в межах кримінального провадження № 0001881 від 08 грудня 2020 року, відмовлено.

Дана постанова прокурора мотивована, зокрема тим, що на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, при цьому, 08 грудня 2020 року прокурором ухвалено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим. Вивченням матеріалів вказаного кримінального провадження встановлено, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 не набув процесуального статусу особи, яка наділена правом заявляти клопотання відповідно до ст. 220 КПК України.

Ураховуючи наведені заявником обставини, враховуючи його незгоду із рішенням прокурора про відмову у задоволенні клопотання, та аналізуючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя зазначає про таке.

З аналізу ст. 110 КПК України слідує, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Дослідивши оскаржувану постанову, слідчий суддя дійшов до переконання, що вона ухвалена правомірно, із дотриманням положень ст. 110 КПК України в частині зазначення змісту обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотивів її прийняття та їх обґрунтування.

Як видно із оскаржуваної постанови, прокурором прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , при цьому, наведено достатньо вагомі підстави та мотиви її прийняття, оскільки на момент ухвалення даної постанови відсутні підстави для задоволення клопотання заявника про проведення його допиту як потерпілого.

Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, його прийняттю передувало проведення аналізу обставин провадження, які мають значення для правильного вирішення вимог заявленого клопотання, а викладені у ньому висновки є такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, постанова прокурора в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, позаяк належних і допустимих доказів протилежного суду не представлено.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, прокурором було переконливо зазначено про відсутність на даному етапі досудового розслідування правових підстав для задоволення поданого ОСОБА_4 клопотання з огляду на його процесуальний статус у згаданому кримінальному провадженні, - заявник.

Наведене також свідчить, про передчасність звернення заявника із таким клопотанням в розумінні вимог КПК України.

За змістом ст. 9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Також варто зазначити, що питання, пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведенням слідчих (розшукових) та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Натомість, наведені заявником у скарзі твердження щодо необхідності скасування постанови від 05 грудня 2022 року про відмову в задоволенні його клопотання є необґрунтованими та не узгоджуються із наведеними вище положеннями процесуального закону.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що вказаним процесуальним рішенням прокурора щодо відмови у задоволенні клопотань не порушено гарантій заявника щодо рівності прав, як учасника кримінального провадження, та на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22, ст. 60, ст. 220 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Перелік прав заявника визначений частиною 2 вказаної статті, зокрема, заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001881 не завершене, наразі триває, що передбачає проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, та в подальшому не позбавляє заявника як учасника провадження, наділеного відповідним обсягом процесуальних прав, можливості реалізувати свої права в порядку, передбаченому КПК України.

За змістом ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Прокурором у передбачений законом спосіб вирішено клопотання та прийнято відповідне процесуальне рішення щодо відмови у задоволенні вимог заявника у зв`язку з їх безпідставністю, що не суперечить вищезазначеним нормам.

Отже, доводи щодо допущення прокурором порушень вимог ст. ст. 110, 220 КПК України є необгрунтованими, переконливих аргументів для протилежних висновків суду матеріали скарги та провадження не містять, твердження заявника протягом розгляду скарги достатніми доказами не підтверджені, а тому слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги щодо скасування рішення прокурора.

Крім того, як у матеріалах скарги, так під час розгляду скарги заявником скарги не доведено, що постанова прокурора є необґрунтованою та незаконною.

За таких обставин, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, слідчий суддя вважає, що постанова прокурора від 05 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001881 прийнята ним із дотриманням вимог КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, з урахуванням вказаних вище обставин, та оскільки заявником скарги не надано належних і допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які би давали підстави слідчому судді дійти до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника, тому слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, проаналізувавши наведені у скарзі доводи та перевіривши надані в їх обґрунтування документи, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Крім того, у скарзі заявник просить поновити пропущений строк на оскарження.

Беручи до уваги доводи, зазначені ОСОБА_4 в скарзі, зокрема, щодо обставин вручення йому постанови прокурора 20 грудня 2022 року, реалізації ним права на отримання правової допомоги для складання скарги, які не були спростовані, ураховуючи, що він є засудженим за вироком суду та перебуває в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», тому заявник не може бути позбавлений права на судовий захист, і в даному випадку, останній, звертаючись зі скаргою 03 січня 2023 року, строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, пропустив з поважних причин, а відтак слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання та поновити йому пропущений строк звернення до суду зі скаргою.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 40, 60, 110, 220, 303-307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити та поновити пропущений строк для звернення до суду зі скаргою.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 05 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001881 від 08 грудня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1