Справа №760/5588/23 1-кс/760/2673/23
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє на підставі ордера, виданого адвокатським об`єднанням «ВБ ПАРТНЕРС», в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна

в кримінальному провадженні №0000627 від 26.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Вимоги за клопотанням

1.1. Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21.02.2023, на тимчасово вилучене під час обшуку 03.02.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , майно, а саме два мобільних телефона марки «Apple», ноутбук марки «Apple» та грошові кошти в сумі 10000 доларів США.

1.2. В обґрунтування клопотання зазначає, що СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000627 від 26.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України.

1.3. 03.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук, під час якого і було вилучене вищезазначене майно. В подальшому зазначені речі оглянуті слідчим та визнані речовими доказами.

1.4. 21.02.2023 задоволено клопотання прокурора та ухвалою слідчого судді з метою збереження речових доказів накладено на ці речі арешт.

1.5. Адвокат категорично не погоджується із тим, що вищезазначені речі відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, а отже, за його переконанням, ні телефон, ні ноутбук, ні грошові кошти не можуть бути речовими доказами по справі. Саме тому з підстав необґрунтованості накладення арешту в порядку ст.174 КПК України, просить арешт скасувати (а.с.2-5).

2.Позиція сторони обвинувачення

2.1. 04.04.2023 слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності (а.с.32).

3.Позиція представника власника/володільця майна

3.1. 04.04.2023 адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності. В заяві адвокат додатково підкреслив, що клопотання про скасування арешту він підтримує (а.с.33).

4. Рух справи

4.1. 13.03.2023 клопотання надійшло до слідчого судді (а.с.2)

4.2. 21.03.2023 судовий розгляд не відбувся через зайнятість слідчого судді в іншому провадженні (а.с.23).

4.3. 23.03.2023 клопотання було знято з розгляду через повітряну тривогу в м. Києві (а.с.30).

4.4. 04.04.2023 слідчий і адвокат подали до слідчого судді заяви про розгляд клопотання за їх відсутності на підставі вже поданих доказів.

5. Правове обґрунтування

5.1. Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41).

5.2. У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

5.3. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі наведеної вище статті 1 Першого протоколу.

5.4. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A N 52).

5.5. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

5.6. Так, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених КПК України (ст.13 КПК України).

5.7. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

5.8. На підставах та в порядку, передбачених КПК України, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення (ч.2 ст.16 КПК України).

5.9. Згідно із ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 ст.233 КПК України.

5.10. Згідно із ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі і документи, які не входять до переліку , щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

5.11. Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

5.12. У разі тимчасово вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбачених ст.235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

5.13. Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

5.14. Частина 2 ст. 168 КПК України визначає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

5.15. Положеннями частини 1 статті 169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

5.16 Так, відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

5.17. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

5.18. Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

5.19. Зі змісту п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

5.20. Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

5.21. Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

5.22. Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

5.23. Відтак, правомірність та обґрунтованість такого арешту визначається наявністю передбачених законом підстав, зв`язком з обставинами кримінального правопорушення, що розслідується, та належним мотивуванням клопотання.

5.24. Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

5.25. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).

5.26. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

5.27. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

5.28. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого та/або прокурора в судове засідання з розгляду такої скарги або клопотання, за умови належного повідомлення останніх про дату, час та місце розгляду скарги не є перешкодою для розгляду скарги (ч.3 ст.306 КПК України).

5.29. Згідно із ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

5.30. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).

5.31. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

5.32. Частиною 1 ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Тобто, проводячи аналогію, саме на особу, яка звертається до слідчого судді із відповідним клопотанням в порядку ст.174 КПК України, і покладається обов`язок довести свої вимоги.

6. Встановлені судом обставини та оцінка доказів.

6.1. Судовим розглядом встановлено, що слідчими СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000627 від 26.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України, за фактом організації та проведення громадянами України, які спеціалізуються на діяльності кол-центрів, заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співправці з державою-агресором, спрямованій на підтримку держави агресора, окупаційної адміністрації чи збройних формувань та/або на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, активна участь у таких заходах (а.с.17).

6.2. 03.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , та вилучено наступне майно, а саме два мобільних телефона марки «Apple», ноутбук марки «Apple» та грошові кошти в сумі 10000 доларів США (а.с.34).

6.3. 21.02.2023 задоволено клопотання прокурора та ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з метою збереження речових доказів накладено на ці речі арешт (а.с.9-14).

6.4. При цьому, слідчий суддя зазначив, що протиправна діяльність здійснюється в тому числі за адресою проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 , а останній , в свою чергу, є одним із основних фігурантів провадження, - організатором.

6.5. Слідчий суддя перевірив доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків знищення/пошкодження майна, а також відповідність вилученого майна критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

6.6. Більше того, звертає на себе увагу той факт, що адвокат ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні по розгляду клопотання прокурора про арешт майна. Мав можливість і безпосередньо надавав пояснення з приводу порушеного питання. Отже, слідчим суддею врахована ще часом на момент розгляду клопотання про арешт майна позиція власника/володільця вилученого майна та надана цим запереченням відповідна оцінка.

6.7. Нових обставин за спливом трохи більше одного місяця від моменту накладення арешту на майно слідчому судді не представлено.

6.8. Долучені до клопотання довідки про обіги приватного підприємця ОСОБА_4 слідчий суддя оцінює критично, оскільки прослідкувати за цими обігами/доходами особи будь-який зв`язок з сумою в 10000 доларів США (вилучені грошові кошти), вбачається неможливим (а.с.15, 16, 17-18).

6.9. Щодо долученого протоколу огляду речей, а саме вмісту вилучених мобільних телефонів, то слід наголосити, що наявну інформацію навряд чи можна назвати такою, що не має жодного процесуального інтересу до слідства. Відповідне рішення слідчим не приймалось, відповідно слідчому судді не подавалось (а.с.46-52).

6.10. Таким чином, зважаючи на те, що з урахуванням принципів кримінального процесу таких як диспозитивність та рівність учасників, слідчим суддею хоча і були створені всі умови, проте адвокатом не доведені свої доводи по клопотанню.

6.11. Окремо звертає увагу на себе і та обставина, що у слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва перебувають на розгляді ще аналогічні, а точніше, зовсім ідентичні клопотання ОСОБА_3 , зокрема, справа №760/6702/23. Слідчий суддя наголошує на неприпустимості вчинення дій, які направлені на штучне визначення судді з розгляду свого клопотання.

6.12. На підставі викладеного та керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1