Справа № 932/7611/22
Провадження № 1-кс/932/3701/22
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Димитрово, Донецької області, громадянина України, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого . 2 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , з клопотанням погодженим з прокурором Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 260 КК України .

Із даного клопотання слідує, що 07 квітня 2014 року у м. Донецьку та в окремих районах та населених пунктах Донецької області створено стiйке iєpapxiчне об`єднання незаконне збройне формування, «Донецька народна Республіка» (далi «ДНР), учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, викраденням людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади, місцевого самоврядування, скоєння розбійних нападів на окремих осіб та заволодіння майном й грошима підприємств, установ, організацій, та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

Основною метою діяльності вказаної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади У країні, а також зміна меж території i державного кордону України, шляхом створення незаконного псевдодержавного утворення «ДНР».

У ході досудового розслідування був встановлений ОСОБА_5 , який на початку липня 2014 року, точний час в ході досудового слідства не встановлено, діючи з прямим умислом, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», а саме до збройного батальйону «Оплот», з метою охорони блокпостів, що були розташовані у м. Донецьку, приймав участь у бойових діях на території м. Донецька.

При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що незаконне збройне формування, учасником якої він є, діє на території України незаконно та що учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, які задіяні у проведенні антитерористичної операції.

У результаті діяльності НЗФ «ДНР» на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, викрадено майно фізичних та юридичних осіб в особливо великому розмiрi, таким чином умиснi дiї членів НЗФ «ДНР» призвели до тяжких фізичних та моральних страждань значної частини населення України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється в участі у не передбаченому законом збройному формуванні, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

02 лютого 2016 року, відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено повідомлення про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 . Згідно вимог, передбачених ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України було вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст. 260 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , 02 жовтня 2015 року було оголошено в розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню з ним слідчих й процесуальних дій та унеможливлює своєчасне прийняття законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов`язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що стосовно ОСОБА_5 обґрунтовано складено повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.260 КК України.

Слідчий суддя, вважає, що прокурором доведено в судовому засіданні наявність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «В. проти Швейцарії» (W. v Switzerland) (Заява № 14379/88) від 26 січня 1993 року в пункті 33 зазначив, що «…небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…».

З наданих матеріалів слідує, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, на теперішній час місцезнаходження підозрюваного невідоме.

У зв`язку з наведеним та враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 187-190 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Димитрово, Донецької області, громадянина України, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (без визначення розміру застави), без зазначення строку дії ухвали.

Ухвала про затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали , у якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора.

Строк дії ухвали 6 місяців.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1