Справа № 635/594/22
Провадження № 1-і/545/11/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Полтава клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

у с т а н о в и в :

В провадженні судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України .

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 13.02.2023.

03.02.2023 на адресу суду надійшло клопотання про продовження обвинуваченому строку раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, вказуючи на існування ризиків, які послужили причиною обрання даного запобіжного заходу, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно пливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки суддя ОСОБА_7 перебуває на лікарняному, клопотання прокурора про продовження дії строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло для розгляду в провадження судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання про продовження дії строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі існування ризиків передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений щодо клопотання прокурора заперечував, повідомив, що будь-яких змін у його сімейному, матеріальному, соціальному житті не відбулося.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, вказуючи на його необґрунтованість, просила обрати у відношенні обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Суд вважає за можливим розглянути заявлені клопотання одночасно.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості особи (її характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 суд виходить з сукупного аналізу обставин передбачених ст. 178 КПК України, та зокрема аналізу особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 з середньою освітою, не одружений, дітей не має, заощаджень не має, не має сталих соціальних зав`язків.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Отже, суд виходить з того, що на час розгляду клопотання судовий розгляд не завершено, що існують обставини, які свідчать про те, що не відпали ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- можливість переховування від суду, що підтверджується відсутністю міцних соціальних зв`язків, офіційних джерел існування, заощаджень для самостійного забезпечення своїх потреб, переховувався від органів досудового розслідування, за місцем реєстрації був відсутній.

- можливість незаконно впливати на потерпілого та свідка, дають ті обставини, що йому відоме їх місце проживання.

- можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , не має сталих соціальних зв`язків, офіційних джерел існування, заощаджень для самостійного забезпечення своїх потреб.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Таким чином, в суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому є необхідним продовжити обвинуваченому дію запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 315, 316 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 08 квітня 2023 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор»

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 08 лютого 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ

Повний текст ухвали проголошено 08.02.2023 о 16 годині 00 хвилин