Cправа №505/230/23
Провадження №1-кс/505/203/2023
УХВАЛА

Іменем України

27.01.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000063 від 23.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання слідчого, та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2023 до ВПД №-1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що невідома особа шляхом вільного доступу до приміщення відпочинку персоналу залізничного вокзалу смт. Слобідка Подільського району Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Подільський район, смт.Слобідка (Слобідська ТГ), вул. Вокзальна, 1, здійснила крадіжку грошових коштів із її гаманця на загальну суму в розмірі 1300 гривен.

Відомості по даному факту 23.01.2023 слідчим відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №-0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході першочергових заходів встановлено неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який причетний до вказаного кримінального правопорушення, якого в порядку ст.208 КПК України затримано в приміщенні кабінету №-4 ВПД №-1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Подільський район, м.Кодима, вул.Соборна, 107.

В подальшому на підставі ч.3 ст. 208 КПК України із дотриманням правил передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України у присутності понятих проведено особистий обшук ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено: одну купюру номіналом 500 гривень - серія АМ5786593; три купюри номіналом 200 гривень - серії КК3728544, ТИ7278850, УТ8616157; одна купюра номіналом 20 гривень - серія ІОВ9434204; один долар США - серія L00814753K; 7 монет номіналом по 2 гривні; 10 монет номіналом 1 гривня; 4 монети номіналом 5 гривень; одна монета номіналом 50 копійок; одна монета номіналом 2 копійки СРСР 1924 року виробництва; одна монета номіналом 2 копійки СРСР рік виробництва не відомий.

Вказані грошові кошти являються речовими доказами предметом його вчинення. У зв`язку із чим відповідно до ч.2 ст.170 КПК України на них необхідно накласти арешт, із забороною їх використання та розпорядження, що у подальшому дасть можливість оперувати ними під час повідомлення особі про підозру, а також має суттєве значення для встановлення важливих обставин.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Дослідивши докази здобуті в ході досудового слідства виникла необхідність для арешту вказаного майна, так як існує:

а) потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на особисті речі (ст. 132 ч. 3 п. 2 КПК України);

б)існує реальна загроза знищення або втрати доказів вчинення злочину, шляхом використання коштів за їх цільовим призначенням, після чого встановити їх місце знаходження буде не можливо.

Крім того, під час дослідження доказів, було встановлено, що обмеження права власності у даному випадку співвмірно завданням кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частинами 2 та 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що вищевказані грошові кошти являються речовими доказами та предметом вчинення кримінального правопорушення, на підставі викладеного.

Від слідчого до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання за його відсутністю.

Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки слідчий надав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, суд вважає, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначеної особи, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000063 , - задовольнити.

Накласти арешт накласти у кримінальному провадженні №-0000063 на: одну купюру номіналом 500 гривень - серія АМ5786593; три купюри номіналом 200 гривень - серії КК3728544, ТИ7278850, УТ8616157; одну купюра номіналом 20 гривень - серія ІОВ9434204; один долар США - серія L00814753K; 7 монет номіналом по 2 гривні; 10 монет номіналом 1 гривня; 4 монети номіналом 5 гривень; одна монета номіналом 50 копійок; одна монета номіналом 2 копійки СРСР 1924 року виробництва; одна монета номіналом 2 копійки рік виробництва не відомий, які є речовими доказами у кримінальному проваджені №-0000063 від 23.01.2023, шляхом заборони використовувати транспортний засіб з метою збереження слідів кримінального правопорушення.

Речові докази - одну купюру номіналом 500 гривень - серія АМ5786593; три купюри номіналом 200 гривень - серії КК3728544, ТИ7278850, УТ8616157; одну купюра номіналом 20 гривень - серія ІОВ9434204; один долар США - серія L00814753K; 7 монет номіналом по 2 гривні; 10 монет номіналом 1 гривня; 4 монети номіналом 5 гривень; одна монета номіналом 50 копійок; одна монета номіналом 2 копійки СРСР 1924 року виробництва; одна монета номіналом 2 копійки рік виробництва не відомий, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1