КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та їй призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 191 КК України - у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, строком на 1 рік;

- за ч. 3 ст. 191 КК України - у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 гривень.

На підставі ч. 2 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

У відповідності зі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на неї обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вказаний вирок суду заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 залишено без руху, як подану без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, та встановлено 7-денний строк для усунення зазначених недоліків.

______________________________________________________

Справа №11-кп/824/2181/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5

Категорія: ч. 3 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_1 .

На виконання ухвали апеляційного суду, 17 лютого 2023 року заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу.

Перевіривши на відповідність вимогам закону апеляційну скаргу, подану на виконання ухвали апеляційного суду від 01.02.2023 року, приходжу до висновку, що вона підлягає поверненню заступнику керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 , з таких підстав.

Так, в первинно поданій апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 , вважав вирок стосовно ОСОБА_3 незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування таких доводів незаконності вироку суду зазначав про те, що суд під час розгляду вказаного кримінального провадження, з урахуванням того, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України, минув 08.05.2019, не роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_3 право звільнення від кримінальної відповідальності за вказаним епізодом кримінально-протиправної діяльності, на підставі ст. 49 КК України і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Разом з тим, під час здійснення судового розгляду зазначеного епізоду кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_3 , суд повинен був роз`яснити останній право на звільнення від кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення та, за умови її згоди, звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а у разі її відмови від такого звільнення - визнати її винною та призначити покарання, однак звільнити від нього на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, однак цього не зробив, чим не застосував закон, який підлягає застосуванню, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

В підсумку прокурор просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання та роз`яснити ОСОБА_3 право звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У разі незгоди обвинуваченої ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити її від призначених основного та додаткового покарань.

У разі згоди обвинуваченої ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України:

- звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України;

- перекваліфікувати епізод кримінальної протиправної діяльності ОСОБА_3 від 26.09.2013, який кваліфіковано за ч. 3 ст. 191 КК України, на ч. 2 ст. 191 КК України.

- роз`яснити ОСОБА_3 право звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 26.09.2013, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

За аналогічним алгоритмом:

- роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 право звільнення від кримінальної відповідальності за усіма епізодами кримінальної протиправної діяльності до останнього, який мав місце 08.05.2014, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави;

- перекваліфікувати усі епізоди кримінальної протиправної діяльності, кожен окремо, до останнього, який мав місце 08.05.2014, з ч. 3 на ч. 2 ст. 191 КК України;

- у разі згоди ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав - звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за усіма епізодами кримінальної протиправної діяльності до останнього, який мав місце 08.05.2014 та закрити кримінальне провадження, керуючись положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Між тим, такі чисельно-альтернативні вимоги прокурора не лише були неконкретними, але й не узгоджувалися з положеннями КПК України, зокрема ст. 417 КПК України, які визначають порядок закриття кримінального провадження судом апеляційної інстанції при встановленні обставин, передбачених ст. 284 КПК України, що взагалі не мають наслідком зміну вироку.

До того ж і було незрозумілим, в якій спосіб, що був би передбачений кримінальним процесуальним законом, суд апеляційної інстанції має ухвалювати рішення за запропонованим прокуроромалгоритмом дій за усіма наступними епізодами кримінальної протиправної діяльності ОСОБА_3 , зокрема, у разі її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом злочинної діяльності, що кваліфікований за ч. 2 ст. 191 КК України, щодо перекваліфікації її дій, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України і закриття провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Поряд з цим, не було вказано в апеляційній скарзі прокурора і того, яке рішення апеляційний суд має прийняти, у разі звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 191 КК України, при її незгоді на звільнення від кримінальної відповідальності за цим епізодом злочинної діяльності, щодо іншого її обвинувачення за ч. 3 ст. 191 КК України.

А тому за змістом апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 не відповідала вимогам ст. 396 КПК України.

З поданої 17.02.2023 року, на виконання ухвали апеляційного суду, нової редакції апеляційної скарги вбачається, що заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 не усунуті зазначені судом недоліки апеляційної скарги, оскільки у цій редакції апеляційної скарги, прокурор, аналогічно посилаючись на незаконність вироку суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, висловив прохання змінити вирок суду в частині призначеного покарання, та роз`яснити ОСОБА_3 право звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У разі згоди обвинуваченої ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України:

- звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України;

- визначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, а також зобов`язати її в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі незгоди обвинуваченої ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності за епізодом кримінальної протиправної діяльності від 24.05.2013, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України:

- визначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 191 КК України у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю строком на 1 рік та на підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити її від призначених основного та додаткового покарань.

- визначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, а також зобов`язати її в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а в іншій частині вирок залишити без змін.

Тож в новій редакції апеляційної скарги так і не міститься належного прохання щодо ухваленого вироку, яке б узгоджувалось з положеннями ст. 407 КПК України, щодо тих рішень, які вправі прийняти апеляційний суд за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду, адже такі альтернативні вимоги прокурора не лише є неконкретними, але й певною мірою не узгоджуються з положеннями КПК України,зокрема ст. 417 КПК України, які визначають порядок закриття кримінального провадження судом апеляційної інстанції при встановленні обставин, передбачених ст. 284 КПК України, що взагалі не мають наслідком зміну вироку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, оскільки заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 не усунув недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року, то апеляційну скаргу, відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, слід йому повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_3 - повернути особі, яка її подала.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1