Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
953/6060/22 (1-кс/953/496/23): Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; продовження строків тримання під вартою.
Надіслано судом: 14.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 07.02.2023
Номер судового провадження: 11-сс/818/239/23
ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6060/22 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/239/23 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження строку тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного ОСОБА_7 належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харків справу за клопотанням про поновлення строку на оскарження та апеляційною скаргою захисника підозрюваного на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 01 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалоюзадоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000647 від 25 10 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 03 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що рішення щодо продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було прийнято судом першої інстанції з порушенням вимог КПК України, а саме: відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не враховано особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та його вік, не розглянуто питання щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді передачі підозрюваного на особисту поруку його безпосереднім командирам.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Захисник усудовому засіданніпідтримав доводиподаної апеляційноїскарги,вважав,що йоговимоги підлягаютьзадоволенню уповному обсязі. Просив ухвалу слідчого судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою. Просив залишити апеляційну скаргу захисника підозрюваного без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Підозрюваний про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідь судді, доводи захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали апелянт вказує, що у зв`язку з хворобою неспроможний був подати апеляційну скаргу у встановлений законодавцем час, тому просить прийняти апеляційну скаргу та поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді суду першої інстанції.

Вказує, що повний текст оскаржуваної ухвали не отриманий у зв`язку з певними обмеженнями пов`язаними з військовим станом та хворобою.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта заслуговують на увагу, причини пропуску процесуального строку визнати як поважні та поновити строк на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого підрозділу СВ по розслідуванню злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Харківській області

перебуває кримінальне провадження №0000647 від 25 10 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

27 жовтня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинилозагибель кількох осіб.

19 січня 2023 року до районного суду надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 25 10 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 7 до 10 років, постійного місця мешкання на території міста Харкова та Харківської області немає, з середньою освітою, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки, але на території Житомирської області, військовослужбовець за призивом під час мобілізації, сержант резерву військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий, прокурор вважав, що у підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності тим самим вчинити інший злочин дезертирство.

Крім того, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його військовий досвід, останній може чинити тиск на слідство, суд та потерпілих.

Враховуючи вищевикладене, прокурор вважав, що до підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно підозрюваного, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, оскільки вона підтверджена наданими до клопотання доказами, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, даними, зафіксованими в протоколах огляду місця події, висновками судових експертиз по даному кримінальному провадженню, показаннями свідків, медичними документами тощо.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, як зазначено в статті 183 КПК України, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України та існування ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Апеляційні доводине спростовуютьвисновків судупершої інстанції,враховуючи тяжкістьпокарання,що загрожуєпідозрюваному уразі визнаннявинуватим,а такожризики,на якіпосилається прокурор,що невтратили свогопроцесуального значеннята надумку колегії суддів є повністю обґрунтованими.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Фактичніобставини справисвідчать прозухвалу поведінкупідозрюваного,оскільки вінпідозрюється ускоєнні особливотяжкого злочинупроти безпекируху таексплуатації транспорту, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, життя та здоров`я населення, яке, відповідно до статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, що існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, доведеність яких об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Апеляційні доводи стосовно недоведеності можливості переховуватись від органів слідства та суду, чинити вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень не може усувати вірогідності їх настання, запобігти чому в даному випадку, може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він буде не достатнім для запобігання ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, ст. ст. 176-206, ст. ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника підозрюваного про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції задовольнити, поновивши апелянту строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 01 2023 року про продовження щодо підозрюваного за ч.4 ст.286-1 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 24 03 2023 року, включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...