Провадження №11-сс/801/833/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2022 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не судимого, не працюючого, одруженого,

підозрюваного за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0000550 від 09.10.2022 щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, а саме в тому, що о 20 годині 43 хвилини 08.10.2022 ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання, в АДРЕСА_2 , де перед цим зі своїми знайомими, серед яких був і ОСОБА_11 , вживав алкогольні напої, дізнався про те, що невідомий йому чоловік, який перебував у дворі будинку, висловлює претензії щодо його керування транспортним засобом при заїзді у двір. З метою з`ясування відносин з невідомим, ОСОБА_7 негайно вийшов у двір з будинку та підійшов до входу в під`їзд 2-ї секції будинку, де став навпроти невідомого йому чоловіка - ОСОБА_12 , якого він ідентифікував, як особу якій не подобається його манера їзди на автомобілі. В подальшому, почувши від ОСОБА_12 претензії на свою адресу, щодо усталених правил поведінки у дворі будинку, швидкості заїзду ним у двір на автомобілі та голосної роботи двигуна, ОСОБА_7 активно, загрозливо та провокаційно жестикулюючи, почав висловлювати своє обурення даними зауваженнями, а саме з застосуванням нецензурної лайки, в грубій формі, повідомив потерпілого про своє зверхнє ставлення до існуючих правил поведінки, подальше їх суб`єктивне ігнорування, а також сказав, що не ОСОБА_12 буде встановлювати правила. При цьому ОСОБА_7 демонструючи свою зверхність над співрозмовником, постійно скорочував дистанцію між ними, кілька разів демонстративно кивав своєю головою в напрямку обличчя ОСОБА_12 , чим змушував останнього задкувати з метою збільшення відстані між ними. В цей час ОСОБА_11 , який спільно з ОСОБА_13 підійшли до розмовляючих ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , та чув словесну суперечку між ними, діючи умисно, безпричинно, зневажаючи існуючі в суспільстві правила поведінки, спочатку усно висловив неконкретизовану погрозу на адресу ОСОБА_12 , а в подальшому, різко наблизившись до нього, штовхаючи в груди та тиснучи масою свого тіла, змусив відійти назад, притиснувши спиною до скляних дверей входу в під`їзд 2-ї секції будинку, де діючи провокаційно, показуючи свою зверхність над ОСОБА_12 нецензурно висловлювався на його адресу, при цьому наближав своє обличчя майже впритул до його обличчя. ОСОБА_12 не маючи змоги уникнути контакту з ОСОБА_11 в інший спосіб, так як був припертий ним до нерухомої перешкоди, внутрішньою стороною долоні своєї правої руки відштовхнув його від себе, штовхаючи його в ліву частину обличчя та в такий спосіб збільшуючи спочатку iнтервал між їхніми, а в подальшому змушуючи того вiдiйти назад. У відповідь на такий спротив ОСОБА_12 , ОСОБА_11 грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, групою осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, відразу завдав ОСОБА_12 удару в голову кулаком своєi правої руки, внаслідок чого той почав падати на землю. В свою чергу ОСОБА_7 приєднався до протиправних дій ОСОБА_11 та діючи з особливою зухвалістю, групою осіб, умисно, безпричинно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, завдав удару своєю правою рукою по тілу падаючого ОСОБА_12 . Після цього, з метою продовження бійки, не реагуючи на вимоги припинення конфлікту від сторонніх осіб, які не приймали участі ні в розмовi нi в подальшій бiйцi, стоячи безпосередньо біля лежачого ОСОБА_12 , зайняв бойову лівосторонню стійку тримаючи піднятими вперед, на рівні грудей, обидві руки, які були зігнуті під певним кутом, чекав поки той пiдведеться. Після зведення на ноги ОСОБА_12 , ОСОБА_11 кулаком своєї правої руки, завдав йому удару в голову, від якого той впав на землю, при цьому в момент падіння останнього, ОСОБА_7 завдав йому удару правою рукою по тулубу, далі ОСОБА_11 підійшов до лежачого на подвір`ї ОСОБА_14 , та кулаком своєї правої руки завдав йому біля 3-4 ударів в голову, а одночасно з цим ОСОБА_15 , завдавав удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_16 , який намагався припинити конфлікт, як вербально так і постійно стаючи між нападниками та потерпілим, однак той ухилився від нього, після чого ОСОБА_7 завдав удару своєю лівою ногою по нозі лежачого ОСОБА_12 . Свої дії направлені на побиття ОСОБА_12 , як ОСОБА_7 , так i ОСОБА_11 не припиняли, і були зупинені лише активними діями ОСОБА_17 направленими на припинення конфлікту.

Внаслідок бійки, умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: контузія правого ока ретробульбарна гематома, гематома повік, субкон`юктивальний крововилив; уламковий перелом внутрішньої та нижньої стінок правої очниці з проламуванням уламків в порожнину правої гайморової пазухи, закритий перелом заднього краю дистального мета епіфіза правої

великогомілкової кістки без зміщення, які не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий розлад здоров`я.

14.12.2022 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком два місяці, в межах досудового розслідування, а саме: до 24:00 год 12 лютого 2023 року, за адресою постійного проживання: АДРЕСА_1 , та покладені на нього відповідні обов`язки.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, також слідчим, прокурором доведено, що на даний час існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване, а тому, з урахуванням всіх передбачених ст. 178 КПК України обставин, є підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177, 181, 194 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 на час проведення досудового розслідування запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що слідчим суддею не було враховано, що матеріали кримінального провадження на яких ґрунтується підозра не містить даних про наявність у діях ОСОБА_7 складу інкримінованих злочинів, оскільки він сам отримав перелам кісток носа від дій потерпілого.

Також слідчим та прокурором не наведено доказів наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а судом не враховано наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, родини, роботи, позитивної характеристики за місцем проживання, відсутність судимостей.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 працює в ІТ сфері неофіційно, має сім`ю та постійне місце проживання, отримав перелом від дій потерпілого, а тому встановлені судом ризики необґрунтовані, а цілодобовий домашній арешт перешкоджає працювати та отримувати грошові кошти, прокурор заперечив проти апеляційної скарги, оскільки вважає рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, яких на даний час достатньо щоб прийти до висновку про можливу причетність підозрюваного ОСОБА_7 до їх вчинення, що дає підстави для обрання йому запобіжного заходу у кримінальному провадженні.

Що стосується доводів захисту про відсутність у діях ОСОБА_7 складу інкримінованих злочинів, то вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Таким чином, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, про що зазначає захист, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Також слідчим суддею було належно досліджено та враховано обставини при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором ризиків зазначених в клопотанні слідчого можливість ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи загрозу застосування суворої міри покарання, в разі доведення його вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, та незаконного впливу на свідків чи потерпілого, враховуючи не визнання свої вини у оголошеній підозрі.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що лише запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе запобігти вказаним у кримінальному провадженні ризикам, однак застосовуючи цілодобовий домашній арешт належно не мотивував таке рішення та не розглянув можливість застосування щодо підозрюваного домашнього арешту але на певний період доби.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_7 має постійне місце проживання у м. Вінниці та одружений, працює в ІТ сфері неофіційно, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, а тому перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_7 буде позбавлений можливості працювати та забезпечувати свою сім`ю.

Разом з тим, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, раніше не судимий, належно виконує покладенні судом на нього обов`язки та не вчиняв жодних спроб ухилятись чи перешкоджати досудовому розслідуванню, інших підозр щодо ОСОБА_7 також немає, а тому тримання підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом на даний час є невиправданим та поставить його сім`ю у скрутне становище.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло у визначений період доби: з 22:00 год. до 07:00 год., що буде достатнім для забезпечення дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з тим, обрання найменш суворого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання про який просить захист не забезпечить належну поведінку підозрюваного за наявності встановлених ризиків.

З наведених підстав, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно задовольнити частково, та обрати запобіжний захід ОСОБА_7 у виді домашнього арешту в певний період доби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовільнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2022 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання слідчого задовільнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби з 22:00 год до 07:00 год, строком два місяці, в межах строку досудового розслідування, а саме, до 24:00 год 12 лютого 2023 року.

Зобов`язати в зазначений час ОСОБА_7 не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України на строк дії ухвали про домашній арешт, а саме:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ним час;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання чи роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали надіслати для виконання до органу поліції за місцем проживання ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 С ОСОБА_18 С ОСОБА_19