Справа № 177/425/23
Провадження № 1-кп/177/81/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 лютого 2023 року за №0000267 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка, Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, неодруженого, не військовозобов`язаного, на утримані неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.11.2016 Криворізьким р/с Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 26.09.2017 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України до штрафу у розмірі 1360 грн., штраф сплачено 26.09.2017;

- 08.08.2018 Криворізьким р/с Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 75, 76 КК України від покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 2 роки;

- 07.09.2022 Криворізьким р/с Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, згідно ст. 75, 76 КК України від покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово засудженим, в тому числі за корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, також знаходячись на іспитовому терміні, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став, знову вчинив новий умисний, корисливий злочини проти власності за наступних фактичних обставин.

3 24.02.2022 по теперішній час у зв?язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за No64/2022» за No2102-1X від 24.02.2022 та Указу Президента України No133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та відповідно було продовжено дію воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, Законом України від 21.04.2022 N° 2212-IX відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" затверджено Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року N° 259/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Крім цього, Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №02738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб.

Так, 09.02.2023 в період часу з 12:00 год. по 13:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи повторно, за допомогою фізичної сили, вибив дерев?яні двері будинку АДРЕСА_1 , після чого реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони носять таємний характер, потрапив до вказаного будинку, звідки таємно викрав тачку будівельну, КВІТКА (90 л, вантажопідйомність 180 кг), на одному колесі в оцинкованому корпусі вартістю 1400 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 1400 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

27.02.2023 між прокурором Криворізької східної центральної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні за №0000267 від 14.02.2023, та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 досягнута угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.71 КК України приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2022 та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Сторонам угоди, судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Потерпілий ОСОБА_6 , надав прокурору заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню, в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам її підзахисного.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України.

Крім того, суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України у даному кримінальному провадженні вчинено ОСОБА_8 у період невідбутого покарання, за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2022, відповідно до якого ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, а отже, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, а саме шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не застосувався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.02.2023 між підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267 від 14.02.2023 щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2022 за ч. 4 ст. 185, 75, 76 КК України та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів при проведені судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/6810-ТВ від 23.02.2023 в сумі 755,12 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривен 12 копійок.

Речовий доказ: тачку будівельну, КВІТКА (90 л, вантажопідйомність 180 кг), на одному колесі в оцинкованому корпусі, яка зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили - залишити у володінні останнього.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинувачем може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1