Справа № 715/2635/22
Провадження № 1-кп/715/12/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2023 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 25.06.2022 року о 13 год. 30 хв. прибув до контрольно пропускного пункту «Порубне», що в с. Тереблече Чернівецького району, з метою виїзду за межі України в період воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 року та дії заборони про виїзд за межі України осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, умисно, незаконно, достовірно знаючи про те, що військовий квиток серії НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, виданий на його ім`я та відомості, внесені до нього, про те, що він дійсно не підлягає військовій службі за призовом під час мобілізації, як особа, що виключена з військового обліку (графа II стаття 13-а наказу МОУ №402 від 14.08.2008) за станом здоров`я, є підробленими, пред`явив його для перевірки працівникам прикордонної служби, видаючи вказаний документ за справжній, використавши таким чином завідомо підроблений документ.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 відмовився безпосередньо надавати покази щодо обставин справи, а в останньому слові вказав, що не вважає винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працює на посаді інспектора прикордонної служби 1-ї категорії ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 25 червня 2022 року біля 13 год. 30 хв. на пункт пропуску «Порубне» прибув ОСОБА_4 , який під час проходження прикордонного контролю, окрім закордонного паспорту громадянина України, також надав військовий квиток серії НОМЕР_1 від 28.09.2011 року. На робочому місці в нього є прилад для поглибленої перевірки офіційних документів України. В ході вивчення документа в нього виникли сумніви щодо його достовірності, а саме розмір військового квитка не відповідав стандарту, були відсутні водяні знаки. Після цього він повідомив про це старшого зміни, який зателефонував в поліцію. Після прибуття працівників поліції він привів ОСОБА_4 та передав документи працівникам поліції.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказала, що 25 червня 2022 року близько 13 год. 30 хв. вона перебувала в МАПП «Порубне», оскільки слідувала в Румунію. До неї підійшли працівники прикордонної служби та попросили пройти разом з ними в службове приміщення. В службовому приміщенні їй показали військовий квиток, там також була присутня працівниця поліції, всі документи були на столі, в цей момент ОСОБА_4 був на вулиці. Їй пояснили, що беруть військовий квиток на перевірку, в цей час в кімнаті був присутній криміналіст, протокол також виготовлявся у її присутності. Слідча упакувала військовий квиток у сейф-пакет. Під час зачитування протоколу ОСОБА_4 був присутній.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що 25 червня 2022 року близько 13 год. 30 хв. вона перебувала в МАПП «Порубне», оскільки слідувала Румунію. До неї підійшли працівники прикордонної служби та попросили пройти разом з ними в службове приміщення. В службовому приміщенні їй показали військовий квиток, всі документи були на столі. Їй пояснили, що беруть військовий квиток на перевірку, слідча упакувала військовий квиток у сейф-пакет.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказав, що ОСОБА_4 він не знає та ніколи його не бачив. До грудня 2010 року він працював на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підпис у військовому квитку, виданому на ім`я ОСОБА_4 , йому не належить. Більш того, хронологічний порядок записів в даному військовому квитку, зокрема дата видачі військового квитка та дата висновку медичної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку, вказує на те, що ці записи є підробленими. Крім того, пояснив, що з грудня 2010 року по березень 2014 року він перебував на пенсії, маючи статус пенсіонера військової оборони, тому видати вказаний квиток не мав змоги. Печатка у військовому квитку дійсна, якщо дивитися зовні. Печатка завжди перебувала у військового комісара і тільки він міг ставити печатку. Всі бланки військових квитків зберігаються у сейфі військового комісара і тільки він має право доручати працівнику зробити у ньому запис. Кожному військовому квитку присвоюється серійний номерний знак. У зв`язку з реорганізаціями військових комісаріатів всі печатки та штампи були знищені.
Крім пояснень свідків, судом було досліджено також письмові докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- повідомлення прикордонного загону про виявлення кримінального правопорушення від 25 червня 2022 року №5/225-22-вих., з якого вбачається, що 25 червня 2022 року о 13 год. 30 хв. у МПП «Порубне» ОСОБА_4 надав на прикордонний контроль військовий квиток НОМЕР_2 . В ході вивчення документів п/н «ПД» спільно з офіцером ПОРВ (з м.д.н.п. Черепківці) ГОРВ 31 виникли сумніви щодо дійсності військового квитка. Під час перевірки вищевказаного документа встановлено, що військовий квиток повністю підроблений, а саме: розмір військового квитка не співпадає з оригіналом (оригінал 88х125 мм., підроблений 84х125 мм.); відсутні водяні знаки у вищевказаного військового квитка; захист в УФЛ відмінний від оригінального військового квитка (а.с. 11-12);
- протокол огляду місця події з фотоілюстраціями до нього, в якому зафіксовано огляд службового приміщення «Прикордонний наряд ОКСТЗ» АПП «Порубне», де на столі знаходився документ «Військовий квиток НОМЕР_2 », виданий 28.09.2011 року з відповідними записами в ньому (а.с. 14-26);
- протокол огляду предмета від 25 червня 2022 року, в якому зафіксовано проведення огляду військового квитка серії НОМЕР_2 . В даному протоколі, серед іншого, вказано на сторінці 6 наявні надписи наступного характеру: 13. «11» 10 2011 р. медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до в/с з виключенням зв/о за гр. ІІ ст.23а розкладу хвороб (наказ МО України 2008 р. №402). Підлягає повторному огляду «не підлягає» (прописом), також нижче напис Військовий комісар (у друкованому вигляді), нижче напис ручкою із барвником чорного кольору п/п-к (підпис) ОСОБА_10 , також наявний відтиск печатки із барвником синього кольору наступного змісту : *Міністерство оборони України*Каховський об`єднаний міський військовий комісаріат*код НОМЕР_3 *Герб України* (а.с. 61-62);
- постанова про визнання речовим доказом від 25.06.2022 року, якою військовий квиток НОМЕР_2 було визнано речовим доказом (а.с. 63);
- копія тимчасового посвідчення № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , завірена захисником, в якому наявні наступні відмітки:
1) «Принят на учет ІНФОРМАЦІЯ_5 »;
2) «Снят с учета ІНФОРМАЦІЯ_5 13.09.2011 р.»;
3) «Принят на учет ІНФОРМАЦІЯ_6 »;
4) «Снят с учета ІНФОРМАЦІЯ_5 28.11.2010 р.»;
5) «Прийнятий на облік Заводським РВК 19.11.2015 р.»;
6) «Знятий з обліку Заводським РВК 03.03.2016 р.»
7) «03.12.2015 р. ВЛК Заводського РВК визнаний обмежено придатним до в/служби за ст.26-б 62-Г графа ІІ розкладу хвороб/ н-3 МОУ №402-2008»
8) «Прийнятий на облік Каховським ОМОК Херсонської області 04.03.2016 р.» (а.с.108-109);
- висновок експерта №СЕ-19/126-22/5478-ПЧ від 07 вересня 2022 року, в якому вказано, що підписи у графах «Військовий комісар» від імені ОСОБА_9 на інформативній (титульній) сторінці та на сторінці №6 у пункті №13 у військовому квитку серійним номером НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, виданому на ім`я ОСОБА_4 , виконані, ймовірно, не ОСОБА_9 , а іншою особою. Відповісти на поставлене питання в категоричній формі не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю вільних зразків підпису ОСОБА_9 . Підпис у графі «Військовий комісар» від імені ОСОБА_9 на сторінці №2 у військовому квитку серійним номером НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, виданому на ім`я ОСОБА_4 , виконаний, ймовірно, не ОСОБА_9 , а іншою особою. Відповісти на поставлене питання в категоричній формі не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю вільних зразків підпису ОСОБА_9 . Рукописні записи наступного змісту: «солдат» нак.№51 від 01.10.11 п/п-к (підпис) ОСОБА_9 » на сторінці № НОМЕР_5 у військовому квитку серійним номером НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, виданому на ім`я ОСОБА_4 , виконані, ймовірно, не ОСОБА_9 , а іншою особою. Відповісти на поставлене питання в категоричній формі не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю вільних зразків почерку ОСОБА_9 . Рукописні записи наступного змісту: «Виключений з в/о на піставіст.31 п.6.3 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу п/п-к (підпис) ОСОБА_9 » на сторінці № НОМЕР_6 у військовому квитку серійним номером НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, виданому на ім`я ОСОБА_4 - виконані, ймовірно, не ОСОБА_9 , а іншою особою. Відповісти на поставлене питання в категоричній формі не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю вільних зразків почерку ОСОБА_9 (а.с. 121-129);
- речовий доказ - «Військовий квиток серії НОМЕР_1 », а також сейф-пакет №3648084, що містяться в коричневому конверті з написом НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ, ГОЛОВНЕ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши письмові та речові докази, надані прокурором, які були зібрані під час досудового розслідування, приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документу.
З об`єктивної сторони використання полягає у наданні підробленого документа підприємствам, установам або організаціям незалежно від форми власності (документ передається уповноваженим особам) або пред`явленні їх для ознайомлення з його змістом, але сам підроблений документ залишається у володінні винного.
Злочин вважається закінченим з моменту пред`явлення (надання) підробленого документа незалежно від того, чи вдалося винному досягти поставленої мети.
Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про обмеження у виїзді за межі України осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, введені у зв`язку дією Указу Президента України №64 від 24.02.2022 року, будучи обізнаним про наявність у військовому квитку НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, виданому на його ім`я, вказаних вище даних, що не відповідають дійсності, зокрема, щодо виключення його з військового обліку у зв`язку з відповідною хворобою, надав військовий квиток при перетині кордону працівникам Державної прикордонної служби України. При цьому, про обізнаність ОСОБА_4 про наявність підробки у військовому квитку НОМЕР_1 від 28.09.2011 року, а як наслідок умисел на використання завідомо підробленого документу, свідчить також те, що одночасно з військовим квитком у володінні обвинуваченого перебувало та перебуває тимчасове посвідчення № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , відомості в якому абсолютно відмінні від відомостей, зазначених у військовому квитку, який був пред`явлений ним військовослужбовцю ДПСУ з метою перетину Державного кордону.
Разом з тим, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він у невстановленому досудовому розслідуванні місці та час вступив у попередню змову з невстановленою на даний час особою, з метою підробки офіційних документів, які стали б підставою для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час. В подальшому, діючи у групі за попередньою змовою, невстановлена слідством особа та ОСОБА_4 підробили офіційний документ на ім`я останнього - військовий квиток серії НОМЕР_1 , а саме підробили відомості, внесені шляхом нанесення написів від руки на титульній сторінці військового квитка щодо серії та номера квитка, дати його видачі та відомостей про особу, що видала даний квиток, підпис і прізвище ОСОБА_10 , на сторінці №2 - підробили напис, нанесений від руки наступного змісту: «Каховського, Херсонської, дати 11 жовтня 2011 р., п/п-к (підпис) ОСОБА_11 », на сторінці №6 - відомості про дату, місяць та рік визнання ОСОБА_4 «11.10.2011 ІНФОРМАЦІЯ_7 непридатним до в/с з виключенням з в/о за гр. II ст. 23а, 2008 3402, відомості про те, що останній не підлягає повторному огляду та підпис, прізвище, ініціали військового комісара ОСОБА_10 », на сторінці № 10 відомості про «нак. №51 від 01.10.11 військове звання солдат та підпис та прізвище ініціали військового комісара ОСОБА_9 », на сторінці № 22 про те, що ОСОБА_4 «Виключений з в/о на підставі ст. 37 п. 6.3. ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та підпис, прізвище ініціали військового комісара ОСОБА_9 », а також штампи із датами щодо прийняття та зняття з обліку, які згідно висновку експерта № СЕ-19/126-22/5478-ПЧ від 07.09.2022 року є підробленими.
Відповідно до ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення, а також види і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
За частиною 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладений на слідчого та прокурора.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Ухвалюючи рішення у справі, суд же повинен ретельно перевірити доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи. Так, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.
З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, не містять ані окремих, ані в сукупності, доказів наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.
Приймаючи до уваги вищенаведене, дотримуючись стандарту доведення поза розумним сумнівом, оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 підлягає виправданню за ч. 3 ст. 358 КК України в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.358 КК України, враховуючи наступне.
Так, відповідальність за ст. 358 КК України настає в разі підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України виражається в таких альтернативних діях: а) підроблення посвідчення або іншого офіційного документа; б) збут підробленого офіційного документа; в) виготовлення підроблених печатки, штампа чи бланка підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печатки, штампа чи бланка; г) збут підроблених печатки, штампа чи бланка, за умови вчинення їх за попередньою змовою групою осіб.
Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа - це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей (наприклад, бездоганно оформлений листок тимчасової непрацездатності, виданий завідомо здоровій людині); в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо); г) підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа.
Злочин вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із зазначених у диспозиції ст.358 КК України дій.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і спеціальною метою - використання підробленого документа, штампа, печатки чи бланка за призначенням як самим підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає бажання винного набути певних суб`єктивних прав або звільнитися від юридичних обов`язків (приховати наявність вищої освіти, щоб за рахунок бюджетних коштів одержати другу вищу освіту). Якщо мета інша (продемонструвати майстерність, поповнити колекцію та ін.), склад злочину відсутній.
Обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є кримінальним правопорушення.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою з іншими невстановленими особами.
В той же час домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.05.2020 року у справі № 405/2648/18.
Разом з тим, стороною обвинувачення належними, достатніми та допустимими доказами доведено наявність факту підробки в документі, пред`явленому ОСОБА_4 військовослужбовцю ДПСУ з метою перетину кордону, проте не надано жодного доказу на підтвердження участі ОСОБА_4 у виготовленні самого підробленого документа безпосередньому внесенні ним у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей чи вчиненні ним дій у складі групи осіб, що сприяли б виготовленню підробленого документа цією групою осіб. Більш того, саме формулювання обвинувачення «у невстановленому досудовому розслідуванні місці та час вступив у попередню змову з невстановленою на даний час особою, з метою підробки офіційних документів, які стали б підставою для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час» вказує на те, що органу досудового розслідування не вдалось зібрати будь-яких реально існуючих доказів на підтвердження участі ОСОБА_4 у виготовленні підробленого документа.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях (ч.3 ст. 62 Конституції України).
Таким чином, висновки сторони обвинувачення є припущеннями, які не підтверджується матеріалами кримінального провадження та дослідженим судом доказами.
За таких обставин, суд вважає, що органами досудового слідства не доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, в зв`язку з чим його слід виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, судом пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, зокрема те, що ним вчинено кримінальний проступок, всі обставини справи, особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідності, його молодий вік, позитивні характеристики по місцю проживання, його майновий стан.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому міру покарання у виді штрафу. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України - за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 3 775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 60 копійок.
На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення усіма учасниками процесу.
Суддя: