Єдиний унікальний номер 341/410/23
Номер провадження 1-кп/341/109/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м.Галич

Галицький районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галич кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 02.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Гута Боровенська, Камінь-Каширського району, Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 К України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 тривалий час проживає зі співмешканкою ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації останньої, де указані особи ведуть спільне господарство та пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, тобто перебувають у сімейних відносинах. За час спільного проживання в одній квартирі, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 склалися неприязні відносини, у результаті чого між ними періодично виникали словесні конфлікти, які супроводжувались вживанням нецензурних слів та виловлюванням образ в адресу одне одного. Зокрема, 02.01.2023, близько 00 години 30 хвилин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у черговий раз за місцем їхнього спільного проживання виникла словесна суперечка з приводу того, що ОСОБА_4 пізно повернулась додому. Під час вказаної суперечки ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди для здоров`я ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, підійшов до жінки і, діючи умисно, наніс їй два удари руками у ділянку обличчя. Після отриманих ударів ОСОБА_4 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 намагалась чинити йому опір, однак ОСОБА_5 із застосуванням фізичної сили штовхнув жінку і вона, не втримавшись на ногах, впала на підлогу. Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс лежачій на підлозі ОСОБА_4 ще декілька ударів ногами у ділянку грудної клітки, голови, ніг та правого плеча, у результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки справа з переломами 7-го та 8-го ребер, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент заподіяння, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді саден у ділянках голови та правої гомілки, синців у ділянках верхньої та нижньої повіки правого ока, правого плеча та обох ніг і тим самим вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 Кримінального кодексу України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, дав показання, які фактично відповідають вищезазначеним обставинам. У скоєному розкаявся.

Суд переконався в тому, що обвинувачений вірно розуміє суть обставин справи. В суду не виникло сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Після роз`яснення порядку та об`єму права на оскарження фактичних обставин справи, вислухавши думку учасників процесу, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та визначити об`єм дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалами справи що стосуються особи обвинуваченого. Інші докази в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Суд прийшов до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 Кримінального кодексу України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину у ставні алкогольного сп`яніння.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

З врахуванням обставин справи, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, разом з тим позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, являється особою раніше не судимою, також враховуючи повне визнання вини у скоєному, щире розкаяння, відсутність претензій у потерпілої, обставини скоєного кримінального правопорушення, його відношення до скоєного, суд вважає за можливим призначити покарання обвинуваченому в рамках санкції ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України не пов`язане з позбавленням волі.

Суд вважає, що призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопрушення, призначаються лиш у випадку, якщо менш суворе покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ст. 100 КПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на один рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76, КК України зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у справі: оригінал протоколу №22 доклінічного обслуговування хворого відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги, DVD-R диск із записом огляду рентгену повернути до КНП «Галицька лікарня», дві рентгенограми повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6