Справа № 991/1395/23
Провадження 1-кс/991/1422/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника скарги - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Гратант» - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність Генерального прокурора, подану в порядку ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга представника товариства з обмеженою відповідальністю «Гратант» - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень.

Скарга обґрунтована тим, що адвокатом ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «Гратант», 13.02.2023 засобом поштового зв`язку направлено до Офісу Генерального прокурора повідомлення про вчинення народним депутатом ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Вказане повідомлення про кримінальне правопорушення було отримано Офісом Генерального прокурора 14.02.2023, проте, станом на 16.02.2023 ТОВ «Гратант» не було отримано інформації за заявою, тому заявник робить висновок, що фактично Генеральним прокурором не зроблено жодних процесуальних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, у зв`язку з чим адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить:

- зобов`язати Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_5 з 2014 року по теперішній час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, за фактом легалізації (відмивання) доходу на суму 57 000 000 доларів США або 1 281 540 324 грн.;

- зобов`язати Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України;

- зобов`язати Генерального прокурора, керуючись ст. ст. 55, 60 КПК України, надати витяг з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

У судовому засіданні представник ТОВ «Гратант» - адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі з мотивів, викладених у скарзі.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, до суду не прибув, про судові засідання, що були призначені на 27.02.2023, 06.03.2023 та 08.03.2023, повідомлений належним чином, примірник скарги було направлено на поштову адресу Офісу Генерального прокурора.

Разом з тим, 06.03.2023 на електронну скриньку суду надійшли заперечення прокурора П`ятого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , в яких останній просить розглянути скаргу із урахуванням письмових заперечень без участі прокурора та за результатом розгляду відмовити в задоволенні скарги.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За наведеного слідчий суддя визнав за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності прокурора, із урахуванням поданих заперечень.

Заслухавши представника ТОВ «Гратант», дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Статтею 33-1 КПК України встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Частиною 1 статті 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Аналіз вказаних положень закону дає підстави зробити висновок, що до Вищого антикорупційного суду оскаржується бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно складів кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Положеннями ч. 5 ст. 216 КПК України визначено перелік кримінальних правопорушень, які підслідні детективам Національного антикорупційного бюро України.

Так, детективи Національного бюро здійснюєть досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 ККУкраїни, за наявності визначених умов.

Як вбачається із матеріалів скарги, адвокатом ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «Гратант», 13.02.2023 засобом поштового зв`язку направлено до Офісу Генерального прокурора повідомлення про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 та ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Вказана заява згідно з відомостями офіційного веб-сайту АТ «УКРПОШТА» була вручена уповноваженій особі Офісу Генерального прокурора 14.02.2022.

Одним із завдань кримінального судочинства є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень. Реалізація вказаного завдання здійснюється з поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою/повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, що породжує відповідний обов`язок органів досудового розслідування своєчасно реагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої законом процедури.

Частиною 5 ст. 214 КПК України визначено, що достатнім для початку досудового розслідування є повідомлення даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дана обставина зобов`язує орган досудового розслідування провести перевірку наведених в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення обставин та фактів, внести передбачені законом відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

У свою чергу, в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення повинна міститися інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого кримінального правопорушення, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в зазначеному повідомлені, за відповідними статтями кримінального кодексу.

Зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення від 13.02.2023 вбачається, що в ньому зазначені обставини, які, на думку представника ТОВ «Гратант», свідчать про порушення законодавства ОСОБА_5 , який у період з 2013 по 2022 обіймав посаду народного депутата України, а саме щодо вчинення легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а також внесення ним, як суб`єктом декларування, завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366-2 КК України, що дає змогу органу досудового розслідування провести перевірку зазначених фактів на предмет наявності/відсутності у діях особи складу кримінального правопорушення.

На підтвердження своїх доводів, заявником у повідомленні зазначено наступне.

ОСОБА_5 , будучи в силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, для підтвердження громадськості його витрат та витрат членів його сім`ї, організував міжнародну схему легалізації (відмивання) доходів, шляхом виплати ОСОБА_5 дивідендів від кіпрської компанії KOMISIANO INVESTMENTS LTD (з 22.10.2020 має назву SMART INVESTMENT. Номер НЕ303951, Spetson, 4 Agios Nikolaos, 3100, Limassol, Cyprus). При цьому прибуток компанії формувався виключно шляхом проведення схемних операції між зв`язаними особами, у яких відсутня ділова мета і прибуток за якими не оподатковується на Кіпрі.

Так, згідно розділу 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларацій ОСОБА_5 за 2014-2020 рр. основне джерело його доходів - це дивіденди від компанії KOMISIANO, які становлять понад 83% його сукупного доходу за вказаний період. Так, у 2014-2020 рр. дохід ОСОБА_5 від дивідендів, нарахованих KOMISIANO, становив 57 000 000 доларів США або 1 281 540 324 грн.

Відповідно до відомостей декларації ОСОБА_5 за 2017 рік, йому на праві власності належать акції чотирьох компаній - KOMISIANO, LOVITIA INVESTMENTS LTD, YERNAMIO, ENERGEES INVESTMENTS LIMITED, проте, дивіденди ОСОБА_5 виплачує виключно KOMISIANO.

При цьому, згідно фінансової звітності KOMISIANO за 2017 рік, основною діяльністю компанії є залучення інвестицій, однак, аналіз діяльності компанії за 2017 рік свідчить, що KOMISIANO здійснює операції виключно з асоційованими компаніями, пов`язаними з ОСОБА_5 та фактично жодної іншої діяльності не веде.

Окрім того, заявником вказано про вчинення у грудні 2017 року операції купівлі-продажу 100% акцій компанії ELIANTA, при якій схема проведених розрахунків має ознаки фіктивності та легалізації (відмивання) доходів, оскільки ціна продажу 100% акцій компанії ELIANTA у розмірі 35.4 млн доларів США не відповідала її ринковій вартості, але дорівнювала розміру заборгованості KOMISIANO перед YERNAMIO; угода не мала економічного обґрунтування, оскільки акції компанії залишилися в розпорядженні ОСОБА_5 ; безпідставною була поспішність у проведенні операції напередодні закінчення фінансового року.

Таким чином, на переконання заявника, відображені ОСОБА_5 у декларації доходи, отримані ним від виплати дивідендів від кіпрської компанії KOMISIANO INVESTMENTS LTD, містять ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчинене в особливо великому розмірі, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, а також ознаки, що вказують на умисне внесення ОСОБА_5 недостовірних відомостей у декларації за 2016-2017 рр., тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Враховуючи викладені заявником у повідомленні про кримінальне правопорушення обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що відомості, зазначені заявником, потребують перевірки.

Окрім того, звертає увагу, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 209, 366-2 КК України, про вчинення яких йдеться у повідомленні від 13.02.2023, підслідні Національному антикорупційному бюро України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджено Наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, установлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 482-2 КПК відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора) у порядку, встановленому цим Кодексом.

Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення про кримінальне правопорушення є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події такого кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Такими даними є посилання у повідомлені про злочин на фактичні обставини, що підтверджують наявність складу відповідного кримінального правопорушення. При цьому, такі обставини можуть бути неповними (у силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Зі змісту ч. 2 ст. 218 КПК України слідує, що у випадку, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність; у разі якщо прокурор самостійно встановив обставини, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин він зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Таким чином, після внесення відомостей до ЄРДР, у разі встановлення органом досудового розслідування непідслідності цього кримінального правопорушення, прокурор, з урахуванням ст. 216 КПК України, вправі визначити підслідність за іншим органом досудового розслідування.

Вказане підтверджується і правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 06 липня 2022 року у справі № 454/2576/17, відповідно до якоїпри внесенні відомостей до ЄРДР, визначені КПК України вимоги щодо дотримання правил підслідності не обов`язкові. Сама по собі реєстрація відомостей про кримінальне правопорушення і початок розслідування іншим слідчим органом, ніж тим, який визначено в ст. 216 КПК України, не становить порушення кримінального процесуального законодавства й не свідчить про реалізацію повноважень, не передбачених КПК України. Слідчий не має права відмовити у внесенні відомостей до ЄРДР із підстав того, що виявлене кримінальне правопорушення йому не підслідне. Обов`язок розпочати досудове розслідування покладається на слідчого незалежно від того, чи належить відповідне кримінальне правопорушення до його предметної підслідності.

Натомість, як вбачається із матеріалів скарги та не заперечується прокурором ОСОБА_6 , відомості до ЄРДР внесені не були. При цьому, прокурор зазначає, що, на момент подання повідомлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не є народним депутатом України, а тому обов?язок застосування приписів ч. 1 ст. 482-2 КПК України відсутній; повідомлення ОСОБА_4 не містить достовірних відомостей про кримінальне правопорушення; заявником не вказано обставин вчинення злочину, в результаті якого було одержано майно, тобто обставини про кримінальне правопорушення, яке передувало вчиненню легалізації (відмивання) доходів.

Слідчий суддя не може погодитися з такими твердженнями прокурора, оскільки ч. 1 ст. 482-2 КПК встановлює, що виключно Генеральним прокурором або особою, що виконує обов?язки Генерального прокурора, вносяться відомості до ЄРДР, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України. Тобто, цією нормою забезпечується дотримання особливого порядку внесення відомостей до ЄРДР щодо певної категорії осіб, до яких відносяться народні депутати України. Водночас, встановлення того, що кримінальне правопорушення вчинене не народним депутатом України, не позбавляє обов?язку внесення відомостей до ЄРДР у разі, якщо в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення наведені конкретні обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До того ж, вбачається, що на момент імовірного вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 був народним депутатом України.

Слідчий суддя також не погоджується з доводами прокурора щодо відсутності достовірних відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки заявником викладені конкретні факти та обставини, які йому відомо і які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До того ж, заявником до повідомлення додані додаткові документи, зокрема декларація ОСОБА_5 за 2017 рік, фінансові звіти компаній KOMISIANO, WITHINE, YERNAMIO, KIMOLINERO, витяги з державного реєстру компаній Кіпру, які, на переконання ОСОБА_4 , підтверджують викладені ним обставини. Тобто, аналізуючи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя встановив, що в заяві, зокрема, зазначений короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а також попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень, тому вказане повідомлення можна вважати належною правовою підставою для вчинення органом досудового розслідування дій, передбачених ст. 214 КПК України.

Таким чином, з огляду на викладені заявником факти у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, не можливо однозначно стверджувати про відсутність події чи складу кримінального правопорушення, натомість зазначені обставини мають бути перевірені органом досудового розслідування, шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Разом з цим, заявник просить зобов?язати Генерального прокурора надати витяг із ЄРДР і вручити пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого. Однак, слідчий суддя вважає, що на даній стадії вказане виходить за межі повноважень слідчого судді. Більше того, за наслідком внесення відомостей до ЄРДР слідчий чи прокурор зобов?язані надати витяг з ЄРДР, і лише у разі невчинення ним таких дій, це може бути предметом оскарження до слідчого судді. Щодо зобов?язання надати пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на те, що відомості про кримінальне правопорушення наразі до ЄРДР не внесені, відповідно ТОВ «Гратант» не є потерпілим у кримінальному провадженні, підстави для надання пам?ятки про процесуальні права та обов?язки відсутні, тому, скарга у цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до ст. 307 КПК України, слід зобов`язати Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості, згідно з повідомленням від 13.02.2023 представника товариства з обмеженою відповідальністю «Гратант» - адвоката ОСОБА_4 , про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, скарга заявника підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 214, 303-306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гратант» на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити частково.

Зобов`язати Генерального прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості згідно повідомлення представника товариства з обмеженою відповідальністю «Гратант» - адвоката ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 13.02.2023.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1