ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 619/81/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/355/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме власника майна чи представника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 03.01.2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 03.01.2023 року задоволено клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002454 від 28.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- фрагменти деревини у кількості 9-ти одиниць з наступними розмірами: 1) довжиною 85 см діаметром 35 см; 2) довжиною 81 см діаметром 30 см; 3) довжиною 72 см діаметром 34 см; 4) довжиною 90 см діаметром 31 см; 5) довжиною 80 см діаметром 28 см; 6) довжиною 80 см діаметром 32 см; 7) довжиною 74 см діаметром 33 см; 8) довжиною 98 см діаметром 32 см; 9) довжиною 70 см діаметром 36 см. На відстані близько 20-ти метрів від зазначеного транспортного засобу виявлено два пні зі слідами свіжих спилів діаметром 44 см та 46 см.

Бензопилу марки «EVROTEC» з шиною «GOODLAC» 325 R, фрагменти деревини діаметром від 33 до 43 см та довжиною від 50 до 90 см, передати під письмову розписку на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_7 із забороною експлуатації.

Зберігання зазначеного арештованого майна визначено здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Накладено арешт, шляхом заборони на відчуження та без заборони експлуатації транспортного засобу, на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель SPRINTER 308 КА р/н НОМЕР_1 , який зберігається у ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 10, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку, зобов`язавши негайно передати його під письмову розписку, на відповідальне зберігання, володільцю ОСОБА_8 , зобов`язавши особу, якій передано на зберігання транспортний засіб зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні та попереджено про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України та необхідність збереження арештованого майна.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати частково та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора і накласти арешт на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 0002454 від 28.12.2022, за ч. 1 ст. 246 КК України, а саме:

- транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель SPRINTER 308 КА р/н НОМЕР_1 ;

- бензопилу марки «EVROTEC» з шиною «GOODLAC» 325 R, фрагменти деревини діаметром від 33 до 43 см та довжиною від 50 до 90 см;

- фрагменти деревини у кількості 9-ти одиниць з наступними розмірами: 1) довжиною 85 см діаметром 35 см; 2) довжиною 81 см діаметром 30 см; 3) довжиною 72 см діаметром 34 см; 4) довжиною 90 см діаметром 31 см; 5) довжиною 80 см діаметром 28 см; 6) довжиною 80 см діаметром 32 см; 7) довжиною 74 см діаметром 33 см; 8) довжиною 98 см діаметром 32 см; 9) довжиною 70 см діаметром 36 см.

шляхом позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт мана або його повернення.

Визначення місця зберігання вищезазначеного майна, доручити стороні обвинувачення, з урахуванням вимог «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на порушення судом вимог ч.5 ст.9 КПК та неврахування практики Європейського суду у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства щодо пропорційності втручання в право власності на майно, згідно якого загальні інтереси суспільства в даному випадку привалюють на правом власності на майно, і тимчасове втручання є розумним та співмірним інструментом держави та служить його законній меті задля забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та для можливості всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор та власники майна, а також їх представники, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні Дергачівської окружної прокуратури Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0002454 від 28.12.2022, розпочате за ознаками ч.1 ст.246 КК України, за фактом незаконної порубки дерев у лісополосі по вул. Леніна с. Безруки, Харківського району, Харківської області.

Як встановлено слідством, 27.12.2022 о 14 год. 01 хв. до відділу поліції №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП ОСОБА_9 , про те, що ним спільно з інспектором СРПП ОСОБА_10 виявлено невідомих осіб які здійснюють незаконну порубку дерев у лісополосі по вул. Леніна с. Безруки, Харківського району, Харківської області.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 27.12.2022 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 було здійснено виїзд за вказаною адресою з метою огляду місця події.

В ході огляду місця події, на відкритій ділянці місцевості, у лісопосадці, поблизу домоволодіння №19 по вул. Річній с. Безруки Харківського району Харківської області, було виявлено: транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель SPRINTER 308 КА з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в салоні якого знаходиться бензопила марки «EVROTEC» з шиною на якій міститься надпис «GOODLAC» 325 R, набір ключів, ручна пилка, каністра; у будці даного транспортного засобу виявлено фрагменти деревини діаметром від 33 до 43 см та довжиною від 50 до 90 см. Поряд з даним транспортним засобом, на землі виявлено фрагменти деревини у кількості 9-ти одиниць наступними розмірами: 1) довжиною 85 см діаметром 35 см; 2) довжиною 81 см діаметром 30 см; 3) довжиною 72 см діаметром 34 см; 4) довжиною 90 см діаметром 31 см; 5) довжиною 80 см діаметром 28 см; 6) довжиною 80 см діаметром 32 см; 7) довжиною 74 см діаметром 33 см; 8) довжиною 98 см діаметром 32 см; 9) довжиною 70 см діаметром 36 см. На відстані близько 20-ти метрів від зазначеного транспортного засобу виявлено два пні зі слідами свіжих спилів діаметром 44 см та 46 см.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію, власником транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» модель SPRINTER 308 КА з реєстраційним номером НОМЕР_1 , є ОСОБА_8 , який пояснив, що 27.12.2022 він спільно з ОСОБА_7 , прибув до ділянки, що розташована поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , де вони здійснили порубку сухостійних дерев, які завантажували до його транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» модель SPRINTER 308 КА з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Вказане вилучене в ході огляду місця події 21.10.2022 майно, відповідно до вимог ст. 168-170 КПК України, є тимчасово вилученим майном, у зв`язку з чим, 03 січня 2023 року прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківській області ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002454 від 28.12.2022.

Задовольняючи вказане клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність арешту вказаного тимчасового вилученого майна, у зв`язку з відповідністю його критеріям речового доказу та наявністю достатніх підстав вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, слідчим суддею були враховані гарантії, закріплені в ст.41 Конституції України та ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, судом враховано практику Європейського суду, зокрема, рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства, щодо пропорційності мети застосування заходів обмеження права власності, на яке в апеляційній скарзі посилається прокурор, як на обставину, яка судом не була врахована, що свідчить про невідповідність вказаним доводам прокурора зазначеним мотивам в рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, з огляду на те, як вони викладені в клопотанні прокурора, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, наявні правові підстави для накладення арешту на майно, яке перелічено в клопотанні, а обраний слідчим суддею спосіб накладення арешту у вигляді передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання володільцю вказаного транспортного засобу ОСОБА_8 без заборони його експлуатації, є співмірним та розумним, який здатен забезпечити кримінального провадження, но при цьому, не порушує прав і законних інтересів власника і не є надмірним тягарем для нього та є пропорційним меті застосування запобіжного заходу.

А тому, колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначається у рішенні по справі «Жушман проти України»: «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності». У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Виходячи з приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна, як зазначено в ч.2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з матеріалів вказаного провадження, є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

А тому, в даному випадку, прокурором не доведені правові підстави для арешту в такий спосіб, як вказано в апеляційній скарзі, зокрема, шляхом позбавлення осіб, у володінні яких перебуває вказане в клопотанні майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном та не доведено, що арешт в такий спосіб буле слугувати потребам досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні та виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи осіб.

За наведених вище обставин судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки вони не спростовують висновки ухвали слідчого судді і не підтвердженні належними доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 98, 100,171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 03.01.2023 рокуу кримінальному провадженні № 0002454 від 28.12.2022 за ч.1 ст.246 КК України про часткове задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно, дані щодо якого більш докладно зазначені у клопотанні та в ухвалі суду першої інстанції, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ __________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4