Справа № 473/2807/21
Номер провадження1-кп/473/70/2022
ВИРОК
іменем України

"11" листопада 2022 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачений ОСОБА_12 ,

його захисник адвокат ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000412 за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Вознесенськ, Миколаївської області, українець, з професійно-технічною освітою, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працює, згідно ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310, ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_12 і визнане судом не доведеним

ОСОБА_12 стороною обвинувачення пред`явлено обвинувачення в тому, що у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб він придбав наркотичну речовину - канабіс, яку зберігав упродовж невстановленого в ході досудового розслідування часу за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 без мети збуту.

03.06.2021 року в період часу з 10 год. 49 хв. по 13 год. 26 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 працівниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в приміщенні споруд господарського призначення було виявлено та вилучено речовину рослинного походження (гілки), які є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою - 131,619 г.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_12 за цим епізодом були кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_12 стороною обвинувачення пред`явлено обвинувачення в тому, що в травні 2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_12 за місцем проживання на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 заздалегідь підготувавши ґрунт, незаконно посіяв насіння рослини роду коноплі, яке проросло у 27 кущів. Вказані рослини ОСОБА_12 вирощував та культивував, а саме: обробляв міжряддя, знищував буряни, удобрював та поливав до 02.06.2021 року.

03.06.2021 року в період часу з 10 год. 49 хв. по 13 год. 26 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 працівниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області на території подвіря та присадибної ділянки було виявлено та вилучено 27 кущів, які є рослинами роду коноплі.

Дії ОСОБА_12 стороною обвинувачення за цим епізодом були кваліфіковані за ч.2 ст.310 КК України як незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307, 309, 311, 317 КК України.

Підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Під час судового розгляду судом було досліджено докази в даному провадженні та на їх підставі встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_12 пред`явлене йому обвинувачення не визнав за жодним із двох епізодів та пояснив, що в АДРЕСА_1 він не проживає з середини 2018 та в 2019 роках, хоч і прописаний там. Там прописана та проживає його мати. Без прописки живуть син та його колишня дружина (остання живе там час від часу). Чиї рослини коноплі були виявлені поліцейськими він не знає та вказав, що він їх не садив, оскільки фактично проживає в Волинській області, де займається підприємницькою діяльністю. Додому приїздив зрідка - десь раз на півроку. До городу, що є поруч будинку, справи не має, ним займається мати та підсобні працівники, які й могли посадити ті рослини. Навесні 2022 року не пам`ятає чи приїздив додому.

Свідок ОСОБА_14 , яка є колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_12 , на підставі ст.63 Конституції України відмовилася давати покази.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є головою органу самоорганізації квартального комітету «Садки». Знає обвинуваченого ОСОБА_12 , оскільки той приймав активну участь в облаштуванні території. ОСОБА_16 та його дружина ОСОБА_17 проживають по АДРЕСА_1 , також там живе їх син. Казали, що там мешкає ще їх мама, але вона особисто не бачила. Зараз не знає хто там живе. Обвинуваченого бачила давно - ще в 2019 році при створенні організації «Садки», ще до карантину, може бачила після того пару разів. Біля двору ОСОБА_12 була, у дворі ні, огорожа біля будинку висока, з вулиці нічого не видно. Їй зателефонував слідчий і вона те саме розповідала йому, не чула щоб ОСОБА_18 вживав чи вирощував наркотичні засоби. Не пам`ятає чи давала довідку, можливо давала характеристику.

Свідок ОСОБА_19 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , пояснила, що проживає за вказаною адресою з липня 2021 року, так як винаймає там житло. Поруч мешкає обвинувачений, проте номер його будинку їй не відомий. Знає, що поруч проживає ОСОБА_12 , з яким також проживають його дружина, син та мати обвинуваченого. Бачить їх дуже рідко, оскільки вхід до її будинку з іншого боку, проте бачила, що там проживає саме ОСОБА_12 . Про обшук у обвинуваченого їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_20 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 , пояснив, що мешкає по сусідству з обвинуваченим ОСОБА_12 . Їх будинки межують городами, але що відбувається у ОСОБА_12 вдома не видно, оскільки там зарослі та виноград. Востаннє ОСОБА_21 він бачив влітку 2021 року, коли вони разом йшли до ринку. Вдома у ОСОБА_12 востаннє він був років вісім тому, ніякої коноплі не бачив. В 2021 році вдома у обвинуваченого не був та йому нічого не відомо про те, що обвинувачений вирощує та вживає наркотичні рослини. Окрім ОСОБА_12 там ще живе його мати та син. З дружиною обвинувачений розлучений.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що того дня він із своїм знайомим йшли до річки Мертвовод. Зупинилося авто поліції та їх попросили бути понятими, на що вони погодилися. Авто рушило через міст на Болгарку направо. Їм відчинила жінка, поліція читала якісь папери. Почався обшук, який відбувався спочатку на городі, потім в дворі. Знайшли десь близько 20 кущів коноплі. Знайшли ще рушницю та патрони. Жінка казала, що вона співмешканка. Говорила, що то не її, а чоловіка. Була ще суха трава в курнику, валялася як непотріб. Все знайдене пакували при них. Весь час велася відеозйомка. Протокол він підписував. Чи ще щось підписував не пам`ятає. Жінка була присутня весь час, коли саме точно говорила, що вилучене чоловіка він не пам`ятає. Під час обшуку були слідчий, той, що вів відеозйомку, та ще двоє з поліції. Були жінка, бабуся та хлопчик. Останні двоє наче були в будинку. При ньому адвоката жінка не просила та нікуди не телефонувала.

Допит свідка ОСОБА_23 , до якого під час слідства було застосовані заходи безпеки (а.к.п.101), - під час судового розгляду не було здійснено, хоча судом було постановлено ухвали про допит вказаного свідка в режимі відеоконференції (а.к.п.104-105, 111-112). На зазначені дати прибуття для допиту вказаного свідка в режимі відеоконференції стороною обвинувачення всупереч вимогам ч.3 ст.23 КПК України забезпечено не було.

В кінці судового розгляду до суду надійшов рапорт оперуповноваженого ОСОБА_24 від 26 травня 2022 року (а.к.п.124-125) про те, що вказаний свідок помер.

Допит свідка ОСОБА_23 під час досудового слідства в порядку ст.225 КПК України не здійснювався.

Допит свідка (понятого) ОСОБА_25 (телефон НОМЕР_1 ), який був понятим під час проведення обшуку - двічі призначався в режимі відеоконференції.

Так, ухвалою від 15 лютого 2022 року (а.к.п.111-112) було призначено допит вказаного свідка на 01 березня 2022 року, проте судове засідання не відбулося через активні бойові дії на території м.Вознесенська.

26 травня 2022 року (а.к.п.126-127) ухвалою суду від 25 травня 2022 р. (а.к.п.123) було призначено судове засідання в режимі відеоконференції між Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області та Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області.

Суд очікував прибуття свідка до вказаного суду, проте свідок не прибув та про причини цього - суд не повідомив. Телефон, який було вказано слідчим ОСОБА_26 як телефон свідка ОСОБА_25 як з`ясувалося належить іншій особі, а не свідку (понятому) ОСОБА_25 .

Рекомендований лист свідок (понятий) ОСОБА_25 за адресою, що зазначена в реєстрі матеріалів досудового розслідування, не отримав (а.к.п.120).

Отже судом були вичерпані всі процесуальні можливості для забезпечення прибуття вказаного свідка в судове засідання та його допиту.

При цьому суд враховує, що відповідно до п.п.54, 55 Рішення Європейського Суду з прав людини від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» - докази мають, як правило, подаватись у відкритому судовому засіданні у присутності обвинуваченого з розрахунку на аргумент у відповідь. З цього правила існують винятки, але вони не можуть порушувати права захисту. Як загальне правило пункти 1 і 3 (d) статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. За певних обставин може виникнути потреба послатись на показання, отримані на стадії досудового слідства. Якщо підсудному було надано відповідні й належні можливості заперечити такі показання, чи то при їх наданні, чи на пізнішому етапі, прийняття їх як доказів не суперечитиме саме по собі вимогам пунктів 1 і 3 (d) статті 6 Конвенції. Але з цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статтею 6 Конвеції.

Під час судового розгляду провадження судом були досліджені наступні документи та висновки експертиз.

Так згідно із витягом із ЄРДР (а.к.п.1-2) дата реєстрації провадження №0000412 (виділення матеріалів досудового розслідування) 19.07.2021 року 11:35:25 год.

№1 - дата надходження заяви повідомлення 03.06.2021 року, підстава - матеріали правоохоронних органів, дата та час внесення до ЄРДР 03.06.2021 року 16:53:33 год., правова кваліфікація ч.2 ст.310 КК України.

№2 - дата надходження заяви повідомлення 03.06.2021 року, підстава - матеріали правоохоронних органів, дата та час внесення до ЄРДР 03.06.2021 року 16:55:12 год., правова кваліфікація ч.1 ст.309 КК України.

Витяг сформовано 28.07.2021 року прокурором ОСОБА_10 .

Згідно із постановою прокурора ОСОБА_27 від 19 липня 2021 року (а.к.п.38) було виділено із кримінального провадження №0000032 з кваліфікацією за ч.2 ст.310 КК України (внесене до реєстру було 30.01.2020 року) - матеріали кримінального провадження за ч.1 ст.310 КК України стосовно ОСОБА_12 . Так прокурором в цій постанові було зазначено, що група осіб на території Миколаївської області здійснюють незаконне вирощування конопель з метою збуту (лист УСР в Миколаївській області від 22.01.2020 №203/55/113/02-20). 30.01.2020 року за даним фактом відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 за ч.2 ст.310 КК України. 21.05.2021 року надійшов рапорт о/у СКП Вознесенського РУП ОСОБА_24 про те, що в ході відпрацювання матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000032 від 30.01.2020 за ч.2 ст.310 КК України було встановлено, що ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , вирощує рослини роду коноплі у кількості більше 50 рослин та має тісні зв`язки з ОСОБА_29 , який являється фігурантом у кримінальному провадженні. 03.06.2021 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_30 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , де під час обшуку на території подвір`я було виявлено 5 рослин, зовні схожих на рослину роду конопля з кореневою системою, які були поміщено до сейф пакунку №ЕХР0425503, та на присадибній ділянці було виявлено 22 рослини, зовні схожі на коноплю, які росли в обробленому стані з кореневою системою та поміщенні до сейфпакунку №ЕХР0266779. Також під час обшуку господарського приміщення (курнику) в ящику виявлено речовинну рослинного походження (гілки) зовні схожої на коноплю. суху на дотик та різким запахом коноплі, яка була поміщена до сейфпакунку №ЕХР0425522. В ході обшуку підсобного приміщення на канаті у підвішеному стані виявлено гілку рослини, зовні схожої на коноплю, з якої було обірвано гілки, які поміщено до сейфпакунку №ЕХР0425520. 04.06.2021 року за даними фактами відомості внесено до ЄРДР за №0000306 та №0000307 за ч.1 ст.310 та ч.1 ст.309 КК України. 04.06.2021 прокурором Вознесенської окружної прокуратури дані кримінальні провадження №0000306 та №0000307 було об`єднано з кримінальним провадження №0000032. На підставі ст.110, 217 КПК України було виділено з кримінального провадження №0000032 матеріали відносно ОСОБА_12 за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.310 КК України.

На підставі клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП ОСОБА_26 про проведення обшуку від 02.06.2021 року (а.к.п.39) - слідчим суддею Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ухвалою від 02.06.2021 року (а.к.п.40) було надано дозвіл слідчим Вознесенського РУП, в тому числі слідчому ОСОБА_26 , на проведення обшуку за місцем реєстрації/проживання ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 для відшукання та вилучення рослин роду коноплі.

Як підставу для надання дозволу на проведення обшуку слідчий суддя послався на покази свідка ОСОБА_23 , до якого були застосовані заходи безпеки.

На підставі вказаної ухвали слідчого судді від 02.06.2021 року слідчим ОСОБА_26 03.06.2021 року в період часу з 10.49 год. по 13.26 год. в присутності понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_25 з використанням відеозапису на відеокамеру «Панасонік» було проведено обшук домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , про що було складено відповідний протокол обшуку (а.к.п.41-42). Копію ухвали слідчого судді про проведення обшуку отримала ОСОБА_14 , якій було запропоновано видати зазначені в ухвалі рослини роду конопля та інші заборонені законом речі, на що ОСОБА_14 заявила, що нічого такого немає.

В ході обшуку території подвір`я у квітнику та винограднику було виявлено 5 рослин, зовні схожих на рослини роду коноплі зеленого кольору, поміщені до сейфпакету № ЕХР 0425503. На присадибній ділянці (город) по периметру городу біля сітки було виявлено лунки в обробленому стані, накриті пластмасовими пляшками, під якими було виявлено рослини, зовні схожі на коноплю, зеленого кольору з кореневою системою. Загальна кількість рослин - 22 штуки, які поміщено до сейфпакету № ЕХР 0266779. В господарському приміщенні (курник), в ящику у простирадлі було виявлено гілки рослини, зовні схожої на коноплю, суху на дотик та з різким запахом коноплі, які було поміщено до сейфпакунку № ЕХР 0425522. Під час обшуку підсобного приміщення на канаті у підвішеному стані було виявлено гілку рослини, зовні схожої на коноплю, сухою на дотик та з різким запахом коноплі, з якої було обірвано гілки та які було поміщено до сейфпакунку № ЕХР 0425520.

Копію протоколу обшуку було отримано ОСОБА_14 .

Протокол підписаний слідчим, понятими та учасниками обшуку ОУСКП ОСОБА_24 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 .

До протоколу долучено додаток (а.к.п.43) - відеозапис процедури проведення обшуку на флешнакопичувачі, який було оглянуто в судовому засіданні згідно із правилами, закріпленими в ст.359 КПК України.

Під час дослідження відеозапису, встановлено, що вказаний додаток до протоколу (зокрема його упакування) підписано лише слідчим ОСОБА_26 .

На підставі доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.ст.40, 41 КПК України старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ОСОБА_34 від 21.05.2021 року (а.к.п.48) було доручено співробітникам Вознесенського РУП ГУНП: встановити та опитати можливих свідків вчиненого кримінального правопорушення та зібрати матеріали для проведення обшуку. Залучити до проведення обшуку оперативних співробітників з числа Вознесенського РУП ГУНП. Допитати в якості свідків осіб, які будуть залучені в якості понятих. Виконати інші слідчі дії, необхідність яких може виникнути.

Згідно з інформацією т.в.о.начальника Вознесенського РУП ГУНП ОСОБА_35 , яка надана старшому слідчому СВ Вознесенського РУП ОСОБА_36 (а.к.п.49), в ході виконання доручення від 21.05.2020 року в провадженні №00000032 доручено залучити для проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 , таких працівників СКП Вознесенського РУП: ОСОБА_24 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 .

Постановою прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_40 від 19.07.2021 року (а.к.п.50) було об`єднано кримінальні провадженні №0000412 від 19.07.2021 р., №0000413 від 19.07.2021 р. та об`єднаному кримінальному провадженню надано №000412.

Постановою старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ОСОБА_36 від 05.06.2021 року (а.к.п.51) було призначено проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за розділом 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) та згідно з висновком експерта №СЕ-19/115-21/7867-НЗПРАП від 16.06.2021 року (а.к.п.53-58) встановлено, що надані на експертизу рослини в пакеті №ЕХР0425503 є рослинами роду коноплі та відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей. Загальна кількість наданих на експертизу рослин в пакеті №ЕХР0425503 становить 5 кущів. Надані на експертизу рослини в пакеті №ЕХР0266779 є рослинами роду коноплі та відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей. Загальна кількість наданих на експертизу рослин в пакеті №ЕХР0266779 становить 22 кущі.

Згідно з постановою старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ОСОБА_26 про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 05.07.2021 року (а.к.п.59) та квитанцією про отримання на зберігання речових доказів від 03.06.2021 року (а.к.п.60) приєднано до провадження №00000032 в якості речового доказу:

сейфпакунок №ЕХР0425522 та сейфпакунок №ЕХР0425520, скріплений биркою «Об`єкт дослідження», який містить особливо небезпечний засіб - канабіс у перерахунку на суху речовину загальною масою 130,819 г (під час проведення експертизи було використано 0,8 г), відділенні основи гілок та центрального стебла, які до наркотичних засобів не відносяться загальною масою 249,5 г (під час проведення експертизи було використано 0,5 г) та первинне упакування, прозоре полімерне упакування, яке опечатано двома паперовими бирками з написом «Об`єкт дослідження», який містить 27 кущів рослини роду конопля та первинні упакування, які повернуті після проведення експертизи. Вказані речові докази здано на зберігання в кімнату речового доказу Вознесенського РУП.
Постановою старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ОСОБА_36 від 05.06.2021 року (а.к.п.61) було призначено проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за розділом 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) та згідно з висновком експерта №СЕ-19/115-21/7873-НЗПРАП від 23.06.2021 року (а.к.п.63-67) встановлено, що надана на експертизу речовина рослинного походження, в спецпакеті №ЕХР0425520, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить - 63,757 г. Надана на експертизу рослинна маса в спецпакеті №ЕХР0425522 має анатомо-морфологічні ознаки рослини роду коноплі, а саме: суцвіття (верхівки), листя та (основи) гілок, центральне стебло; відділений об`єкт - листя, певна кількість верхніх частин гілок та суцвіття - містять у своєму складі психоактивний компонент (тетрагідроканабінол) та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонено - канабісом; відділений об`єкт - центральне стебло, основи гілок - не містять у своєму складі тетрагідроканабінол та до наркотичних засобів не відноситься. Маса відділеного канабісу (листя, певна кількість верхніх частин гілок та суцвіття) (у перерахунку на суху речовину) становить - 67,862 г. Маса відділених основ гілок та центрального стебла (в наданому стані) становить - 250,0 г.

Постановою прокурора ОСОБА_11 від 04.06.2021 року (а.к.п.68) кримінальні провадження №0000032 від 30.01.2020, №0000306 від 04.06.2021 р., №0000307 від 04.06.2021 р. об`єднано в одне провадження та об`єднаному провадженню надано №0000032.

Згідно з постановою прокурора ОСОБА_10 від 19 липня 2021 року (а.к.п.69) виділено з кримінального провадження №0000032 матеріали відносно ОСОБА_12 за скоєння ним злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та виділивши з кримінального провадження №0000032 копії документів, що стосуються ОСОБА_12 . Зазначено, що відомості слід внести відомості до ЄРДР за фактом незаконного вирощування рослин роду конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

Постановою від 20.07.2021 року (а.к.п.70) слідчий СВ Вознесенського РУП ГУНП ОСОБА_41 перекваліфікував кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 з ч.1 ст.310 КК України на ч.2 ст.310 КК України.

Захистом під час судового розгляду провадження було надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2019 року (а.к.п.93), яке було відкрито прокурору (а.к.п.92), де вказано, що ОСОБА_12 є спадкоємцем 1/3 частки коштів на рахунку банку та останній зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Захистом також було надано копію витягу з єдиного реєстру про те, що організація «Садки» було зареєстровано 15.04.2019 році (а.к.п.91).

Про безпосереднє дослідження речових доказів у даному провадженні, що зберігаються у Вознесенському РУП, - під час судового розгляду провадження клопотань сторонами заявлено не було, тому не порушено принцип безпосереднього дослідження доказів з огляду на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року №640/6847/15-к.

За змістом ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Згідно зі ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.
Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Згідно ст.91, 92 КПК України обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

У даній справі під час досудового слідства в житлі, яке було визначено органом слідства як місце проживання обвинуваченого ОСОБА_12 , було проведено обшук, за результатами якого було виявлено наркотичні засоби та рослини роду коноплі, які були предметом дослідження відповідних експертиз.

Так докази сторони обвинувачення не містять будь-яких прямих доказів, які пов`язують виявлене в ході проведення обшуку з особою обвинуваченого.
Так, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме в незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, а також у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, а саме в незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307, 309, 311, 317 КК України.

Згідно із положеннями п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», яким передбачено, що:

« Незаконне виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин утворює закінчений склад злочину з моменту, коли почали вчинятися дії, спрямовані на одержання таких засобів чи речовин, готових до вживання, або на рафінування чи підвищення у препаратах їх концентрації.

Незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків наркотиковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях. Не визнається незаконним придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, якщо воно здійснено у відповідності до вимог статті 27 Закону «Про наркотичні засоби…», а також згідно зі статтею 5 Закону «Про заходи протидії незаконному обігу...» (під час оперативної закупівлі). У таких випадках у діях осіб, які придбали ці засоби й речовини, складу злочину немає.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості».

Щодо злочину, відповідальність за який передбачено ст.310 КК України, то у Постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року справа №273/903/17 провадження №51-6173км19 зазначено, що: «…об`єктивну сторону цього кримінального правопорушення утворюють незаконний посів або вирощування снотворного маку чи конопель, тобто культивування цих рослин. Поняття вирощування охоплює різні роботи з догляду за посівами - обробка міжрядь, боротьба зі шкідниками і хворобами, знищення бур`янів, спушування, прополювання, підживлення добривами, поливання та інші дії».
ОСОБА_12 обвинувачення за ч.1 ст.309 та ч.2 ст.310 КК України не визнав та пояснив, що в АДРЕСА_1 він не проживає з середини 2018 2019 року, хоч і прописаний там. Там прописана та проживає його мати. Без прописки живуть син та колишня дружина (остання живе там час від часу). Чиї рослини коноплі були виявлені поліцейськими він не знає та вказав що їх не садив, оскільки фактично проживає в Волинській області, де займається підприємницькою діяльністю. Додому приїздив зрідка - десь раз на півроку. До городу справи не має, ним займається мати та підсобні працівники, які могли посадити ті рослини. Навесні 2022 року не пам`ятає чи приїздив.

Жоден із свідків, які були допитані в судовому засіданні, не вказав про те що саме ОСОБА_12 за адресою домоволодіння АДРЕСА_1 незаконно виготовив, придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту. Так само ніхто із свідків не вказав, що саме ОСОБА_12 вирощував виявлені під час обшуку рослини роду коноплі.

Лише свідок ОСОБА_22 , який був понятим під час проведення обшуку, пояснював, що жінка, яка була присутня під час обшуку, казала, що вона співмешканка. Говорила, що то не її, а чоловіка. Жінка була присутня весь час, коли саме точно говорила, що вилучене чоловіка він не пам`ятає.

Проте покази вказаного свідка ОСОБА_22 не можуть бути прийняті як допустимі докази, оскільки є показаннями з чужих слів (ч.1 ст.97 КПК України) та відсутні підстави визнання цих показань в цій частині допустимими доказами з підстав, що передбачені ст.97 КПК України.

Так згідно із ст..97 КПК України визначено, що:

«Стаття 97. Показання з чужих слів

1. Показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

2. Суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.

При прийнятті цього рішення суд зобов`язаний враховувати:

1) значення пояснень і показань, у випадку їх правдивості, для з`ясування певної обставини і їх важливість для розуміння інших відомостей;

2) інші докази щодо питань, передбачених пунктом 1 цієї частини, які подавалися або можуть бути подані;

3) обставини надання первинних пояснень, які викликають довіру щодо їх достовірності;

4) переконливість відомостей щодо факту надання первинних пояснень;

5) складність спростування пояснень, показань з чужих слів для сторони, проти якої вони спрямовані;

6) співвідношення показань з чужих слів з інтересами особи, яка надала ці показання;

7) можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.

5. Суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів, якщо підозрюваний, обвинувачений створив або сприяв створенню обставин, за яких особа не може бути допитана.

6. Показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті ».

У даній справі свідок ОСОБА_14 , яка є колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_12 , під час судового розгляду на підставі ст.63 Конституції України відмовилася давати покази.

Крім того, суд звертає увагу, що під час проведення обшуку 03.06.2021 року сам обвинувачений ОСОБА_12 присутнім не був, а ОСОБА_14 чітко не було роз`яснено право не надавати такі пояснення на підставі ст.63 Конституції України.

Так згідно із ст.63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Статтею 18 чинного КПК України гарантовано свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї та передбачено, що: «1. Жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

2. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

3. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення».

Згідно із п.4 ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Про таке право свідок ОСОБА_14 чітко та зрозуміло слідчим під час проведення обшуку повідомлена не була.

За таких обставин покази свідка ОСОБА_22 , який вказував, що ОСОБА_14 стверджувала, що знайдені речові докази належать її чоловікові, та самої ОСОБА_14 , які та повідомила лише під час проведення слідчої дії у формі обшуку, проте в суді не підтвердила, скориставшись положеннями ст.63 Конституції України, - є недопустимими доказами.

Щодо показів інших свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,, то вони не підтверджують вчинення ОСОБА_12 правопорушень, які передбачені ч.1 ст.309 та ч.2 ст.310 КК України.

Свідок ОСОБА_23 судом допитаний не був та не підтвердив ті покази, що слугували підставою для проведення обшуку та вказані в ухвалі слідчого судді від 02.06.2021 року (а.к.п.40).

Судом було постановлено ухвали про допит вказаного свідка в режимі відеоконференції (а.к.п.104-105, 111-112), вони виконані не були, та згідно із рапортом оперуповноваженого ОСОБА_24 від 26 травня 2022 року (а.к.п.124-125), - вказаний свідок помер. Допит свідка ОСОБА_23 під час досудового слідства в порядку ст.225 КПК України не здійснювався.

З причин не залежних від суду у провадженні не було допитано іншого понятого ОСОБА_25 , хоча суд вжив всіх заходів, передбачених чинним КПК України для його прибуття в судове засідання (виклик, відеоконфренція), про що зазначено вище.

З матеріалів справи та показів обвинуваченого та свідків вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 окрім обвинуваченого ОСОБА_12 зареєстрована ще ОСОБА_42 , а також проживають його колишня дружина та син.

Тому виникають обґрунтовані сумніви в тому що саме ОСОБА_12 вчинив дії, які кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.1 ст.309 та за ч.2 ст.310 КК України, лише за одним встановленням факту проживання/реєстрації обвинуваченого за адресою, де проводився обшук. Тим більше, що обвинувачений вказаних фактів не визнав, а жоден досліджений в судовому засіданні доказ про це прямо не свідчить.

Так докази сторони обвинувачення не містять будь-яких фактичних даних, які пов`язують виявлені в ході проведення обшуку речові докази з особою обвинуваченого.

Зокрема відсутні навіть непрямі докази того, що ОСОБА_12 вживає наркотичні засоби.

Дані протоколу обшуку від 03 червня 2021 року (а.к.п.41-42) та результати проведених експертиз №СЕ-19/115-21/7867-НЗПРАП від 16.06.2021 року (а.к.п.53-58) та №СЕ-19/115-21/7873-НЗПРАП від 23.06.2021 року (а.к.п.63-67), предметом яких були виявлені під час обшуку речові докази - не повязують виявлені об`єкти з особою обвинуваченого ОСОБА_12 та не вказують на те, що саме він вчинив правопорушень, які передбачені ч.1 ст.309 та ч.2 ст.310 КК України.

Інших доказів, які б підтвердили вину обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.310 КК України, - суду надано не було.

Суд, дослідивши докази за пред`явленим ОСОБА_12 обвинуваченням за ч.1 ст.309 та ч.2 ст.310 КК України, і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, вважає, що у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом не доведена причетність ОСОБА_12 до вчинення вказаних правопорушень, а тому його слід виправдати з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.373 КПК України, а саме через те, що не доведено того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 3 ст.373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В свою чергу п.2 ч.1 ст.373 КПК України передбачає, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Частиною 1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Обов`язок доказування зазначених обставин, а також належності та допустимості доказів згідно із ст.92 КПК України покладається на слідчого та прокурора.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року №1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст.368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

До критеріїв оцінки доказів судом ч.1 ст.94 КПК України відносить оцінку сукупності доказів з точки зору їх достатності.

Достатність доказів - це можливість суду чи органу кримінального переслідування покласти їхню сукупність або один із них в основу процесуальною рішення. Ця ознака доказів застосовується тільки щодо певної їх сукупності (ч.1 ст.94 КПК).

Згідно із Постановою Верховного Суду від 4 липня 2018 року справа №688/788/15-к провадження № 51-597км1:

«22. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

23. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

24. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

25. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

26. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням»

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 25 червня 2019 року (справа №423/1766/16 провадження №51-1105 км 19) - дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме та, яка свідчить про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Оскільки сукупність досліджених доказів поза розумним сумнівом не підтверджує того, що ОСОБА_12 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.309 КК України та ч.2 ст.310 КК України, - його слід виправдати з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.373 КПК України

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У зв`язку із виправданням обвинуваченого ОСОБА_12 за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.2 ст.310 КК України, на рахунок держави слід віднести витрати за проведення експертиз №СЕ-19/115-21/7867-НЗПРАП від 16.06.2021 року (а.к.п.53-58) та №СЕ-19/115-21/7873-НЗПРАП від 23.06.2021 року (а.к.п.63-67), відповідні довідки про їх вартість (а.к.п.52) 1201,27 грн., (а.к.п.62) 1029,66 грн.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.1 ст.309 КК України та ч.2 ст.310 КК України визнати невинуватим та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдати через недоведеність того, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим.

Витрати за проведення експертиз у розмірі 1201,27 грн. та 1029,66 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі, а саме:

додаток до протоколу обшуку 03.06.2021 року флешнакопичувач з відеофайлами, який долучено до матеріалів судового провадження (а.к.п.43) залишити в матеріалах кримінального (судового) провадження;

сейфпакунок №ЕХР0425522 та сейфпакунок №ЕХР0425520, скріплений биркою «Об`єкт дослідження», який містить особливо небезпечний засіб - канабіс у перерахунку на суху речовину загальною масою 130,819 г (під час проведення експертизи було використано 0,8 г), відділенні основи гілок та центрального стебла, які до наркотичних засобів не відносяться загальною масою 249,5 г (під час проведення експертизи було використано 0,5 г) та первинне упакування, прозоре полімерне упакування, яке опечатано двома паперовими бирками з написом «Об`єкт дослідження», який містить 27 кущів рослини роду конопля та первинні упакування, які повернуті після проведення експертизи (постанова слідчого від 05.07.2021 року (а.к.п.59) та квитанція про отримання на зберігання речових доказів від 03.06.2021 року (а.к.п.60)), які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченим в частині мотивів і підстав виправдання в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1