ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 Справа №607/10920/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду під час підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні №0000183, на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Кривий Ріг, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , раніше судженої вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2021 року за ч.3 ст.302 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 вступила в злочинну змову із іншою особою, спрямовану на вербування людей із використанням уразливого стану з метою сексуальної експлуатації на території Республіки Польща. Надалі, інша особа, надала ОСОБА_4 вказівку розпочати пошук дівчат молодого віку, які опинились в скрутних життєвих обставинах та які б погодились надавати послуги сексуального характеру за кордоном, а саме в Республіці Польща. Реалізуючи спільний злочинний умисел, в серпні 2021 року ОСОБА_4 , в ході спілкування із ОСОБА_6 стало відомо, що остання внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин (відсутність постійного місця роботи, заробітку, наявність грошових заборгованостей у зв`язку із дороговартісним лікуванням чоловіка та його смертю) перебуває у надзвичайно скрутному становищі (уразливому стані). Реалізуючи спільний із іншою особою, яка перебувала на території Республіки Польща, злочинний умисел, направлений на вербування особи з метою сексуальної експлуатації з використанням уразливого стану, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою сексуальної експлуатації особи, о 20 годині 45 хвилин 20 серпня 2021 року, перебуваючи у ресторані «Файне місто», що за адресою бульвар Тараса Шевченка, 23 в м. Тернопіль, в ході спілкування під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 , переконалась, що остання перебуває в уразливому стані внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин. В подальшому, ОСОБА_4 , повідомила ОСОБА_7 про можливість працевлаштування за межами України, а саме в Республіці Польща із забезпеченням роботою, пов`язаною з наданням клієнтам послуг сексуального характеру за грошову винагороду, переконуючи її при цьому про вигідність роботи, її безпечність, можливість у будь-який час безперешкодно повернутися додому та отримати високі прибутки у короткі терміни. Отримавши згоду ОСОБА_6 до виїзду за кордон, ОСОБА_4 , діючи за вказівкою іншої особи, здійснила вербування з використанням уразливого стану (збіг тяжких особистих, сімейних та інших обставин) ОСОБА_6 з метою її сексуальної експлуатації на території Республіки Польща іншою особою. Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, 11 вересня 2021 року ОСОБА_4 , яка виконувала вказівки іншої особи, під час телефонних розмов із ОСОБА_8 , стало відомо, що остання внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин (відсутність постійного місця роботи, заробітку, наявність на утриманні малолітньої дитини та грошових заборгованостей) перебуває у надзвичайно скрутному становищі (уразливому стані). Реалізуючи спільний із іншою особою злочинний умисел, спрямований на вербування особи з метою сексуальної експлуатації з використанням уразливого стану, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_8 про можливість працевлаштування за межами України із забезпеченням роботою, пов`язаною з наданням клієнтам послуг сексуального характеру за грошову винагороду за кордоном, а саме в Республіці Польща, переконуючи її при цьому про вигідність роботи, її безпечність, можливість у будь-який час безперешкодно повернутися додому та отримання високих прибутків у короткі терміни. Отримавши згоду ОСОБА_8 до виїзду за кордон, ОСОБА_4 , діючи за вказівкою іншої особи, здійснила вербування з використанням уразливого стану (збіг тяжких особистих, сімейних та інших обставин) ОСОБА_8 з метою її сексуальної експлуатації на території Республіки Польща іншою особою.

Між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 09 листопада 2022 року укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, тобто вербування людини з метою експлуатації з використанням уразливого стану особи, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб. Сторони узгодили призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання передбаченого ч.2 ст.149 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна, із звільненням від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, в порядку передбаченому ст.75 КК України.

В суді обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що добровільно уклала угоду про визнання винуватості, тобто вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в ній. Вона цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також, інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом і те, що для неї наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394, 424 КПК України та її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України. Вона розуміє наслідки умисного невиконання угоди. Просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону. Просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що сторони добровільно уклали угоду. Вона відповідає вимогам закону. Йому зрозуміло, що для нього наслідком укладення сторонами і затвердження судом угоди про визнання винуватості є обмеження права на оскарження вироку, на підставі статей 394, 424 КПК України. Просить затвердити угоду про визнання винуватості. Також, суду надано заяви потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про те, що вони ознайомлені з угодою про визнання винуватості та надають згоду на її укладення. У них немає претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 . Вони не заперечують щодо звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням.

Отже, суд переконався в добровільному укладенні угоди сторонами.

Із змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що вона відповідає вимогам статей 470, 472 КПК України.

Суд вважає, що визнання ОСОБА_4 вини у скоєнні інкримінованого їй суспільно небезпечного діяння, про що зазначено в угоді про визнання винуватості, є належним і допустимим доказом вчинення нею кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України. Її дії кваліфіковано правильно. Тому, ОСОБА_4 необхідно визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, тобто вербування людини, вчинене з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчиненому щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її молодий вік, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння встановленню обставин події злочину та його розкриттю шляхом дачі викривальних показань щодо інших осіб.

З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень їй доцільно призначити покарання передбачене ч.2 ст.149 КК України у виді позбавленням волі, без конфіскації майна, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 09 листопада 2022 року. Оскільки, ОСОБА_4 вищезазначене кримінальне правопорушення вчинила до ухвалення вироку Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 03 листопада 2021 року, в порядку передбаченому ч.4 ст.70 КК України їй необхідно призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи наявність всіх обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, заяви потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про те, що вони не заперечують проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, правову позицію прокурора щодо призначення покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, суд прийшов до переконання про можливість призначення ОСОБА_4 основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Отже, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості від 09 листопада 2022 року необхідно затвердити.

Сторона захисту не заперечує розміру процесуальних витрат, які зазначено в обвинувальному акті, тому з ОСОБА_4 підлягають до стягнення витрати на залучення експертів, що підтверджені довідками №СЕ-19/120-22/6322-КТ від 11 серпня 2022 року та №СЕ-19/120-22/6866-ВЗ від 27 липня 2022 року на користь держави Україна.

В порядку передбаченому ст.100 КПК України речові докази:

-DVD-R диск «Verbatim» 16X, 4.7 Gb, 120 min. зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Honor» моделі «KSA-LX9» із ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Орро» моделі «F53» із ІМЕІ 1; НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 без сім-карти; записник бордового кольору із рукописним текстом; тримач до сім-карти «Twoya karta» із номером НОМЕР_6 ; тримач до сім-карти «Київстар» з номером НОМЕР_3 ; тримач до сім-карти «Рlау» із номером НОМЕР_7 ; декларацію працівника, видану на ОСОБА_9 на 2 арк. необхідно повернути ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 11Рrо Мах» із IМЕІ: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 ; банківська карта «Getin bank sa» № НОМЕР_10 ; банківська карта «Приватбанк» із № НОМЕР_11 ; тримач до сім-карти «Turkcell» 532; банківську каргу «Bank Polski» № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_11 ; банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_13 ; тримач до сім-карти «Київстар» із номером НОМЕР_14 ; сім-карту невідомого 4G+ оператора (на якій розміщені дві зелені та одна фіолетова крапки); сім-карту та тримач до неї «cosmote» з № НОМЕР_15 ; сім-карту «SFR», «Turkcell», «cosmote», «orange», «Київстар»; банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_16 ; квитанцію ТОВ ФК «Октава фінанс» № 14 від 03.06.2022; рахунок-оплату №XIG8UX-03; квиток «Ryanair» на ім`я ОСОБА_12 від 02.06.2022 року необхідно повернути ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 314, 373-376, 392 - 395, 468 - 476, 532, 533, 535 КПК України, ч.2 ст.149 КК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 листопада 2022 року укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2021 року більш суворим покаранням призначеним цим вироком, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням та встановити їй іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави Україна 5663 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 40 (сорок) копійок витрат на залучення експертів.

Речові докази:

-DVD-R диск «Verbatim» 16X, 4.7 Gb, 120 min. зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Honor» моделі «KSA-LX9» із ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Орро» моделі «F53» із ІМЕІ 1; НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 без сім-карти; записник бордового кольору із рукописним текстом; тримач до сім-карти «Twoya karta» із номером НОМЕР_6 ; тримач до сім-карти «Київстар» з номером НОМЕР_3 ; тримач до сім-карти «Рlау» із номером НОМЕР_7 ; декларацію працівника, видана на ОСОБА_13 на 2 арк., повернути ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 11Рrо Мах» із IМЕІ: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 ; банківська карта «Getin bank sa» № НОМЕР_10 ; банківська карта «Приватбанк» із № НОМЕР_11 ; тримач до сім-карти «Turkcell» 532; банківську каргу «Bank Polski» № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_11 ; банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_13 ; тримач до сім-карти «Київстар» із номером НОМЕР_14 ; сім-карту невідомого 4G+ оператора (на якій розміщені дві зелені та одна фіолетова крапки); сім-карту та тримач до неї «cosmote» з № НОМЕР_15 ; сім-карту «SFR», «Turkcell», «cosmote», «orange», «Київстар»; банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_16 ; квитанцію ТОВ ФК «Октава фінанс» № 14 від 03.06.2022; рахунок-оплату №XIG8UX-03; квиток «Ryanair» на ім`я ОСОБА_12 від 02.06.2022 року, повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для виконання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили підлягає негайному виконанню. Судове рішення звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої ст.389-1 КК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій.

Головуючий суддяОСОБА_1