Справа № 396/454/20
Провадження № 1-кп/396/24/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2023 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоєгорівка Новоукраїнського району Кіровоградської області зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня спеціальна, неодруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, раніше судимий:
- 23.09.1991 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 27.08.1993 звільнений умовно- достроково за постановою Петровського районного суду Кіровоградської області з невідбутим строком покарання 4 місяці 4 дні;
- 17.11.1995 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140, ст. 198, ст. 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. 12.04.1997 звільнений по відбуттю строку покарання;
- 25.02.1998 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 21.08.1999 звільнений по відбуттю строку покарання;
- 01.06.2004 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. 22.03.2005 постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області іспитовий строк за вироком Новоукраїнського районного суду від 01.06.2004 скасовано та направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки;
- 27.11.2007 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.04.2009 іспитовий строк за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області скасовано та направлено в місця позбавлення волі на 2 роки. 27.01.2011 звільнений умовно-достроково згідно постанови Олександрійського районного суду Кіровоградської області з невідбутим строком покарання 10 місяців 25 днів;
- 06.01.2012 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
- 25.12.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 24.11.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Ленінського районного суду від 25.09.2018 року звільнений від відбуття покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково строком 1 рік 22 дні,
- 02.07.2020 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаїв, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, освіта загальна середня, неодруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, в силу ст. 89 КК України, вважається не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, вчиненого з корисливих мотивів; вчинив наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, вчинена повторно, групою осіб з корисливих мотивів, а також вчинив наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, вчинена повторно, з корисливих мотивів, крім того вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, вчинена групою осіб з корисливих мотивів.
Кримінальні правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що наприкінці листопада 2018 року, більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено, ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення наруги над могилою, а також на незаконне заволодіння металевими предметами, що знаходяться на могилах, заздалегідь взявши із собою полімерний мішок білого кольору для складення та полегшення транспортування викрадених предметів з могил, прибув до кладовище № 2, яке розташоване по вул. Чайковського в м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, на територію якого проник шляхом вільного доступу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, нехтуючи встановлені законодавством України в галузі поховань щодо гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання, загальновизнаними моральними принципами щодо шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, за допомогою фізичної сили рук, з поховань (могил) в яких поховані ОСОБА_7 (25.05.1923 - 28.06.2003 pp.), та ОСОБА_8 ( 30.05.1925 - 29.04.2009 pp.), демонтував металеву огорожу, виготовлену з сталевих труб діаметром 30 мм, викравши по 6 металевих труб з кожної могили в діаметрі 30 мм, одна з яких довжиною 1,3 м. вартість якої складає 110.15 грн. та п`ять з яких довжиною 0,87 м., вартість яких складає 368,55 грн. якими в подальшому заволодів, склавши їх до принесеного з собою полімерного мішку, та виніс із території кладовища, чим завдав моральні страждання іншим особам, порушив моральні засади суспільства у частині шанобливого ставлення до покійних, зневажив пам`ять померлих, продемонстрував своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та поховальну справу» наруга над могилою - самовільне пошкодження, розкопування, руйнування або в інший спосіб знищення кладовищенських споруд, що використовуються для церемонії поховання та поминання померлих, намогильних споруд, огорож, склепів, урн з прахом, могил чи інших місць поховання.
В подальшому, реалізовуючи свій корисливий намір, гр. ОСОБА_3 демонтовані вказані вище металеві речі збув у власних цілях, отримавши за них грошові кошти, таким чином реалізуючи свій корисливий мотив, та спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 478 грн. 70 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, наприкінці листопада 2018 року, приблизно, 10.00 год., більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, за домовленістю з ОСОБА_4 , попередньо розділивши між собою ролі, з метою незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення наруги над могилою, а також на незаконне заволодіння металевими предметами, що знаходяться на могилах, прибули до кладовище № 4, яке розташоване по вул. М. Вороного в м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, на територію якого проникли шляхом вільного доступу.
Реалізовуючи свій єдиний, спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, нехтуючи встановлені законодавством України в галузі поховань щодо гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання, загальновизнаними моральними принципами щодо шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, ОСОБА_3 за допомогою фізичної сили рук, з поховань (могил) в яких поховані ОСОБА_10 (26.04.1945 - 04.12.2015 pp.), та ОСОБА_11 ( 04.04.1954 - 08.07.2016 pp.), демонтував металеву огорожу, виготовлену з сталевих труб діаметром 32 мм, викравши по 6 металевих труб з кожної могили в діаметрі 32 мм, чотири з яких довжиною 0.87 м., вартість яких складає 97,33 грн кожна, одна довжиною 1.25 м., вартість якої складає 139,84 грн. та одна довжиною 0,75 м вартість якої складає 83,91 грн.
В цей час ОСОБА_4 знаходився біля входу на кладовище, спостерігав щоб дії ОСОБА_3 не були помічені сторонніми особами та на проханням останнього знайшов полімерний мішок білого кольору для складення та полегшення транспортування викрадених предметів з могил, який надав ОСОБА_3 .
В подальшому продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 помістив демонтовані ним труби до полімерного мішка, та виніс із території кладовища, чим завдав моральні страждання іншим особам, порушив моральні засади суспільства у частині шанобливого ставлення до покійних, зневажив пам`ять померлих, продемонстрував своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та поховальну справу» наруга над могилою - самовільне пошкодження, розкопування, руйнування або в інший спосіб знищення кладовищенських споруд, що використовуються для церемонії поховання та поминання померлих, намогильних споруд, огорож, склепів, урн з прахом, могил чи інших місць поховання.
В подальшому, реалізовуючи єдиний, спільний корисливий намір, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 демонтовані вказані вище металеві речі збули у власних цілях, отримавши за них грошові кошти, таким чином реалізуючи свій корисливий мотив та спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 613 грн. 07 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, судом встановлено, що в період з кінця жовтня 2018 року по 24 листопада 2018 року, більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, маючи умисел на вчинення наруги над могилою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а також на незаконне заволодіння металевими предметами, що знаходяться на могилах, заздалегідь взявши із собою полімерний мішок білого кольору для складення та полегшення транспортування викрадених предметів з могил, прибув до кладовище АДРЕСА_3 , на територію якого проник шляхом вільного доступу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук демонтував металеві труби, виготовлену з сталевих труб діаметром 32 мм, викравши по 6 металевих труб з кожної могили в діаметрі 32 мм, чотири з яких довжиною 0.87 м., вартість яких складає 97,33 грн кожна, одна довжиною 1.25 м., вартість якої складає 139,84 грн. та одна довжиною 0,75 м. вартість якої складає 83,91 грн. що слугували огорожею могили, де похований ОСОБА_13 (12.04.1936 - 06.06.2016 pp.), якими в подальшому заволодів, склавши їх до принесеного з собою полімерного мішку, та виніс із території кладовища, чим завдав моральні страждання іншим особам, порушив моральні засади суспільства у частині шанобливого ставлення до покійних, зневажив пам`ять померлих, продемонстрував своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та поховальну справу» наруга над могилою - самовільне пошкодження, розкопування, руйнування або в інший спосіб знищення кладовищенських споруд, що використовуються для церемонії поховання та поминання померлих, намогильних споруд, огорож, склепів, урн з прахом, могил чи інших місць поховання.
В подальшому, реалізовуючи свій корисливий намір, гр. ОСОБА_3 демонтовані вказані вище металеві речі збув у власних цілях отримавши за них грошові кошти, таким чином реалізуючи свій корисливий мотив та спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_14 на загальну суму 613 грн. 07 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, судом встановлено, що в період з початку листопада 2018 року по 24 листопада 2018 року, більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, маючи умисел на вчинення наруги над могилою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а також на незаконне заволодіння металевими предметами, що знаходяться на могилах, заздалегідь взявши із собою полімерний мішок білого кольору для складення та полегшення транспортування викрадених предметів з могил, прибув до кладовище АДРЕСА_3 , на територію якого проник шляхом вільного доступу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук демонтував металеві труби, виготовлену з сталевих труб діаметром 32 мм, викравши по 6 металевих труб з кожної могили в діаметрі 32 мм, чотири з яких довжиною 0.87 м., вартість яких складає 97,33 грн кожна, одна довжиною 1.25 м., вартість якої складає 139,84 грн. та одна довжиною 0,75 м. вартість якої складає 83,91 грн. що слугували огорожею могили, де похована ОСОБА_15 (27.12.1918 - 19.01.2006 pp.), якими в подальшому заволодів, склавши їх до принесеного з собою полімерного мішку, та виніс із території кладовища, чим завдав моральні страждання іншим особам, порушив моральні засади суспільства у частині шанобливого ставлення до покійних, зневажив пам`ять померлих, продемонстрував своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та поховальну справу» наруга над могилою - самовільне пошкодження, розкопування, руйнування або в інший спосіб знищення кладовищенських споруд, що використовуються для церемонії поховання та поминання померлих, намогильних споруд, огорож, склепів, урн з прахом, могил чи інших місць поховання.
В подальшому, реалізовуючи свій корисливий намір, гр. ОСОБА_3 демонтовані вказані вище металеві речі збув у власних цілях отримавши за них грошові кошти, таким чином реалізуючи свій корисливий мотив та спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_16 на загальну суму 613 грн. 07 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, судом встановлено, що в період з 01.11.2018 року по 24.11.2018 року, більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено, ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення наруги над могилою, а також на незаконне заволодіння металевими предметами, що знаходяться на могилах, заздалегідь взявши із собою полімерний мішок білого кольору для складення та полегшення транспортування викрадених предметів з могил, прибув до кладовище АДРЕСА_3 , на територію якого проник шляхом вільного доступу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук, з поховань (могил) в яких поховані ОСОБА_17 (10.11.1916 - 14.06.1991 pp.) та ОСОБА_18 (02.12.1964 - 06.05.1998), демонтував металеву огорожу, виготовлену з сталевих труб діаметром 30 мм, викравши по 6 металеві труби з кожної могили в діаметрі 30 мм, одна з яких довжиною 1,3 м. вартість якої складає 110.15 грн. та п`ять з яких довжиною 0,87 м., вартість яких складає 368,55 грн., якими в подальшому заволодів, склавши їх до принесеного з собою полімерного мішку, та виніс із території кладовища, чим завдав моральні страждання іншим особам, порушив моральні засади суспільства у частині шанобливого ставлення до покійних, зневажив пам`ять померлих, продемонстрував своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та поховальну справу» наруга над могилою - самовільне пошкодження, розкопування, руйнування або в інший спосіб знищення кладовищенських споруд, що використовуються для церемонії поховання та поминання померлих, намогильних споруд, огорож, склепів, урн з прахом, могил чи інших місць поховання.
В подальшому, реалізовуючи свій корисливий намір, гр. ОСОБА_3 демонтовані вказані вище металеві речі збув у власних цілях, отримавши за них грошові кошти, таким чином реалізуючи свій корисливий мотив та спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_19 на загальну суму 478 грн. 70 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, в період з 14.11.2018 року по 17.11.2018 року, більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено, ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, маючи умисел на вчинення наруги над могилою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а також на незаконне заволодіння металевими предметами, що знаходяться на могилах, заздалегідь взявши із собою полімерний мішок білого кольору для складення та полегшення транспортування викрадених предметів з могил, прибув до кладовище № 2, яке розташоване по вул. Чайковського в м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, на територію якого проник шляхом вільного доступу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук, з поховання (могили) в яких поховані ОСОБА_20 (04.03.1948 - 12.03.2012 pp.), демонтував металеву огорожу, виготовлену з сталевих труб діаметром 30 мм, викравши по 6 металеві труби з кожної могили в діаметрі 30 мм, одна з яких довжиною 1,3 м. вартість якої складає 110.15 грн. та п`ять з яких довжиною 0,87 м., вартість яких складає 368,55 грн., якими в подальшому заволодів, склавши їх до принесеного з собою полімерного мішку, та виніс із території кладовища, чим завдав моральні страждання іншим особам, порушив моральні засади суспільства у частині шанобливого ставлення до покійних, зневажив пам`ять померлих, продемонстрував своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та поховальну справу» наруга над могилою - самовільне пошкодження, розкопування, руйнування або в інший спосіб знищення кладовищенських споруд, що використовуються для церемонії поховання та поминання померлих, намогильних споруд, огорож, склепів, урн з прахом, могил чи інших місць поховання.
В подальшому, реалізовуючи свій корисливий намір, гр. ОСОБА_3 демонтовані вказані вище металеві речі збув у власних цілях отримавши за них грошові кошти, таким чином реалізуючи свій корисливий мотив та спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_21 на загальну суму 613 грн. 07 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність в період з початку листопада 2018 року по 24 листопада 2018 року, більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, маючи умисел на вчинення наруги над могилою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а також на незаконне заволодіння металевими предметами, що знаходяться на могилах, заздалегідь взявши із собою полімерний мішок білого кольору для складення та полегшення транспортування викрадених предметів з могил, прибув до кладовище АДРЕСА_3 , на територію якого проник шляхом вільного доступу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук, з поховань (могил) в яких поховані ОСОБА_22 (28.08.1938 - 17.09.2001 pp.) та ОСОБА_23 (28.09.1940 - 22.09.2012), демонтував металеву огорожу, виготовлену з сталевих труб діаметром 30 мм, викравши по 6 металевих труб з кожної могили в діаметрі 30 мм, одна з яких довжиною 1,3 м. вартість якої складає 110.15 грн. та п`ять з яких довжиною 0,87 м., вартість яких складає 368,55 грн., якими в подальшому заволодів, склавши їх до принесеного з собою полімерного мішку, та виніс із території кладовища, чим завдав моральні страждання іншим особам, порушив моральні засади суспільства у частині шанобливого ставлення до покійних, зневажив пам`ять померлих, продемонстрував своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у цій сфері.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та поховальну справу» наруга над могилою - самовільне пошкодження, розкопування, руйнування або в інший спосіб знищення кладовищенських споруд, що використовуються для церемонії поховання та поминання померлих, намогильних споруд, огорож, склепів, урн з прахом, могил чи інших місць поховання.
В подальшому, реалізовуючи свій корисливий намір, гр. ОСОБА_3 демонтовані вказані вище металеві речі збув у власних цілях отримавши за них грошові кошти, таким чином реалізуючи свій корисливий мотив та спричинив матеріальну шкоду Новоукраїнській міській раді на загальну суму 478 грн. 70 коп.
Крім того продовжуючи свою злочинну діяльність в першій декаді травня 2021 року близько 18 год. більш точної дати та часу ні судом, ні слідством не встановлено, ОСОБА_3 , познайомився з ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жителькою АДРЕСА_4 , яка в ході спілкування з ОСОБА_3 запросила останнього до свого місця проживання.
Наступного дня близько 10 год., перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку, що належить ОСОБА_24 в ОСОБА_3 виник раптовий умисел на вчинення крадіжки чужого майна. Діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, користуючись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_24 відпочиває, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення крадіжки викрав музичну колонку чорного кольору вартістю 246,75 грн., яка знаходилися на столі та чоловічу кепку 56 розміру (Збройних Сил України) вартістю 123,50 грн.
Не бажаючи припинення своїх протиправних дій ОСОБА_3 покинув вище вказаний житловий будинок, викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_25 на загальну суму 370,25 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, а саме щодо фактичних обставин скоєного та розміру завданої шкоди, визнав повністю, підтвердив час та місце вчинення кримінальних правопорушень, у скоєному щиро кається, просить суворо не карати. Крім того вказав, що вчинив вказані злочини перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні у повному обсязі, дав аналогічні покази, показанням ОСОБА_3 , підтвердивши скоєння ними кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 297 КК України перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, при викладених вище обставинах, а саме наприкінці листопада 2018 року вони вчинили наругу над могилою, а також незаконно заволоділи металевими предметами, що знаходились на могилах кладовища АДРЕСА_5 , на територію якого проникли шляхом вільного доступу. У скоєному щиро кається, просить сурово не карати.
Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, матеріальних та моральних претензій до обвинувачених не мають. Крім того потерпіла ОСОБА_24 також подала заяву відповідно до якої просить суд проводити розгляд справи без її участі.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , та представник потерпілого ОСОБА_28 належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з"явились, заяв і клопотань до суду не подали.
Враховуючи викладене, суд ухвалив за можливе розглянути кримінальне провадження без участі потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_24 та представник потерпілого ОСОБА_28 .
Показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченими, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку обвинувачених, які погодилися дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які підтверджують вартість викраденого та характеризують особу обвинувачених, оскільки показання останніх повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачені повністю визнали себе винними у скоєнні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст.349 ч.3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно та за ст. 297 ч.3 КК України, як наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, вчиненого з корисливих мотивів; за ст. 297 ч.3 КК України, як наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, вчинена повторно, групою осіб з корисливих мотивів; за ст. 297 ч.3 КК України, як наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, вчинена повторно, з корисливих мотивів та дії обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ст. 297 ч. 3 КК України, як наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на (в) могилі, вчинена групою осіб з корисливих мотивів.
Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання необхідне і достатнє для їх виправлення і попередження скоєння ними нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, розмір шкоди, дані, що характеризують особу обвинувачених, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинувачених до вчиненого ними діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України - скоєно нетяжкий злочин та тяжкі злочини.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується задовільно, не одружений, не працює, малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимого: 23.09.1991 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 27.08.1993 звільнений умовно- достроково за постановою Петровського районного суду Кіровоградської області з невідбутим строком покарання 4 місяці 4 дні; 17.11.1995 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140, ст. 198, ст. 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. 12.04.1997 звільнений по відбуттю строку покарання; 25.02.1998 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 21.08.1999 звільнений по відбуттю строку покарання; 01.06.2004 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. 22.03.2005 постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області іспитовий строк за вироком Новоукраїнського районного суду від 01.06.2004 скасовано та направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки; 27.11.2007 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.04.2009 іспитовий строк за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області скасовано та направлено в місця позбавлення волі на 2 роки. 27.01.2011 звільнений умовно-достроково згідно постанови Олександрійського районного суду Кіровоградської області з невідбутим строком покарання 10 місяців 25 днів; 06.01.2012 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; 25.12.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 24.11.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Ленінського районного суду від 25.09.2018 року звільнений від відбуття покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково строком 1 рік 22 дні; 02.07.2020 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння. Крім того за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 вказано рецидив злочинів.
В той час, на думку суду, стороною обвинувачення безпідставно віднесено до обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 рецидив злочину.
За приписами ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Відповідно до абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04 червня 2010 року, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частини статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Згідно зі ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Поняття рецидиву наводиться кримінальним законом у ст. 34 КК України й визначається як вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Обвинувачений вчинив новий злочин, будучи судимим вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що стороною обвинувачення - вчинення злочину обвинуваченим повторно враховано при кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.
У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_3 посилання на цю обставину, яка обтяжує покарання.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови проходження лікування від алкогольної залежності та здійснення нагляду із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: проходження пробаційної програми "Профілактика вживання психоактивних речовин". У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: ст.76 п.п.3.4. Ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.
Суд приймає до уваги досудові доповіді уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених, складені відповідно до вимог ст.314-1 КПК України.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
На підставі ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово вчиняв умисні корисливі злочини, за які засуджувався до покарання у виді позбавлення волі із звільненням в подальшому від його відбування з випробуванням та умовно-достроково, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за умисні нетяжкі та тяжкі злочини проти власності, однак не зважаючи на це, знову вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, віднесений згідно ст.12 КК України до категорії нетяжкого та тяжких злочинів.
Крім того, суд звертає увагу, що після умовно-дострокового звільнення 25.09.2018 року з установи відбування покарань, обвинувачений ОСОБА_3 жодних висновків для себе щодо необхідності дотримуватися встановлених у суспільстві правил та не порушувати охоронювані кримінальним законом відносини власності не зробив, і в період умовно-дострокового звільнення знову вчинив умисний закінчений злочин, передбачений ч.3 ст.297 КК України.
Зваживши у сукупності викладені обставини, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , з урахуванням: ступеня тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є нетяжким злочином та тяжкими злочинами, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово вчиняв умисні нетяжкі та тяжкі злочини проти власності та маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за їх вчинення, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні закінчені злочини у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого, його схильність до вчинення нових злочинів, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.65 КК України, необхідним і достатнім покаранням для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових злочинів, навіть за наявності пом`якшуючої покарання обставини у виді щирого каяття, буде покарання у виді позбавлення волі, призначене в межах санкції ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.297 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинене ним суспільно-небезпечне діяння, з відбуванням призначеного покарання в умовах ізоляції від суспільства, що, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідати характеру вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані та з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості вчинених злочинів та їх систематичність, суд не вбачає, так як прийшов до твердого переконання, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 , був засуджений 24.11.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Ленінського районного суду від 25.09.2018 року звільнений від відбуття покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково строком 1 рік 22 дні.
Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, крім іншого, частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.
У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81,107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Крім того згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
На підставі викладеного, з урахуванням факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється судовий розгляд, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2016 року, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити відповідно до ч.1 ст. 70 та ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком суду невідбутої частини покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2016 року.
Обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України вчинено тяжкий злочин.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжуює покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, не працюючий, утриманців не має, скарг на стан здоров`я не має, фізично здоровий і придатний до фізичної праці, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови проходження лікування від алкогольної залежності та здійснення нагляду із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: проходження пробаційної програми "Профілактика вживання психоактивних речовин". У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: ст.76 п.п.3.4. Ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Щодо призначення покарання ОСОБА_4 суд, враховуючи встановлені обставини, оцінюючи докази провадження, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а також наявність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , його судимість, яка у втановленому порядку знята та погашена, суд дійшов висновку та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 за доцільне застосувати та призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст. 297 КК України.
Також враховуючи характеризуючі дані на особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, вважає за можливе звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 961,32 грн., підлягають стягненню на користь держави з обвинувачених, а саме по 480,66 грн. з кожного.
Процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи від 25.06.2021 року в розмірі 343 грн. 22 коп. (триста сорок три грн. 22 коп.), підлягають стягненню з ОСОБА_3 в дохід держави.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Захід забезпечення кримінального провадження обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне залишити без змін.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, і суд не вбачає підстав для його обрання, до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання
- за ч. 2 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 3 ст. 297 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів призначити покарання ОСОБА_3 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за дійсним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2016 року та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяціів позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 15.30 год 21.02.2023 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 961 (дев"ятсот шістдесят одна) грн. 32 коп., а саме по 480 (чотириста вісімдесят) грн. 66 коп. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи від 25.06.2021 року в розмірі 343 (триста сорок три) грн. 22 коп.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- акустична музична колонка чорного кольору, яка зберігається в камері речових доказів Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, за адресою: вул. Гагаріна, 4, м.Новоукраїнка Кіровоградської області - повернути потерпілій ОСОБА_24 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1