Справа № 947/4920/23
Провадження № 1-кс/947/2122/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000668 від 30.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України задокументовано факт збуту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наркотичного засобу обіг якого обмежено метадону та за місцем мешкання останніх виявлено та вилучено наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, та психотропні речовини (плодове тіло грибів, що містить псилоцибін), у особливо великих розмірах. У подальшому у вересні 2022 року вказане кримінальне провадження з обвинувальним актом скероване до суду, а матеріали відносно невстановлених осіб, які причетні до збуту вказаних наркотичних засобів та психотропних речовин виділені у кримінальне провадження за №0000668. Надалі з метою встановлення осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення оперативному підрозділу надано доручення в порядку ст.40 КПК України. В ході виконання вказаного доручення допитано свідка ОСОБА_7 , який будучі попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі свідчень та дачу завідомо неправдивих свідчень, згідно ст.ст. 383, 384 КК України, серед іншого повідомив, що особа на ім`я ОСОБА_8 , який користується абонентським номером НОМЕР_1 , разом зі своїми знайомими здійснює збут наркотичних засобів. У подальшому оперативним підрозділом встановлено, що в ході допиту свідок мав на увазі громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже відповідно до особової картки (так званої довідки Ф-1) виданої ДМС України, саме останній користується вказаним абонентським номером. Крім того, оперативним підрозділом встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим, за клопотанням слідчого слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . Надалі, 16.02.2023 в ході проведення обшуку за вищевказаною адресою, було виявлено та вилучено: аркуш паперу з речовиною зеленого кольору, рослинного походження; пристрій зеленого кольору для паління з нашаруванням речовини коричневого кольору; мобільний телефон марки «Huawei» синьо-рожевого кольору (без розпізнавальних знаків, у заблокованому стані).

Щодо вилученого майна слідчий зазначає наступне: вказана речовина рослинного походження ззовні має ознаку наркотичного засобу канабіс, а пристрій для куріння відповідне нашарування з характерним запахом канабісу, тим паче безпосередньо сам ОСОБА_9 , зазначив, що вказана речовина є канабісом, яку він вживає шляхом куріння через вказаний пристрій для куріння.

Вказані речі постановою від 16.02.2023 року визнано речовими доказами.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий на адресу суду направив заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутність та вказав, що власника вилученого майна повідомлено належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 16.02.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000668 від 30.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речі, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: аркуш паперу з речовиною зеленого кольору, рослинного походження; пристрій зеленого кольору для паління з нашаруванням речовини коричневого кольору; мобільний телефон марки «Huawei» синьо-рожевого кольору (без розпізнавальних знаків, у заблокованому стані).

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1