єдиний унікальний номер справи 531/2074/22
номер провадження 1-кп/531/183/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, освіта професійно-технічна, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, проживаючого без реєстрації на території Максимівського старостинського округу Карлівської ТГ Полтавського (Карлівського) району Полтавської області, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на території України введено воєнний стан, який діє і на даний час.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 08 вересня 2022 року, близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік домогосподарства ОСОБА_5 ,, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та, помітивши на території подвір`я вказаного домогосподарства автомобіль марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , вирішив здійснити крадіжку товарно-матеріальних цінностей з вказаного автомобіля. В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію подвір`я домогосподарства ОСОБА_5 за вище вказаною адресою та через незачинені дверцята автомобіля проник до середини. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного протиправного умислу, керуючись корисливим мотивом та користуючись відсутністю будь-кого зі сторонніх осіб, тобто діючи таємно та в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до салону автомобіля потерпілої ОСОБА_5 , викрав автомагнітолу марки «Sony», вартістю 1833 гривні, та автомобільний компресор марки «Штурмовик», вартістю 662 гривні. Діючи далі, ОСОБА_4 , відчинивши капот автомобіля, від`єднав та викрав автомобільний акумулятор марки «Forte» 12V, 60 Ah, вартістю 1639 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 вище вказане здобуте злочинним шляхом майно переніс та заховав у хащах неподалік продуктового магазину, що по АДРЕСА_1 , з метою подальшої реалізації, таким чином розпорядився викраденим у повному обсязі на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 4134 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється та просив його строго не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилась. В матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше в силу ст. 89 КК України не судимого; посередню характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 30 вересня 2022 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становити високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на п`ять. Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , суд вважає за недоцільне продовжувати обраний відносно нього на досудовому слідстві запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вирком законної сили.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати по проведенню експертних досліджень, які необхідно, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , суд вважає за недоцільне продовжувати обраний відносно нього на досудовому слідстві запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вирком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізюмським ВП ГУНП в Харківській області 27 червня 2002 року, витрати, понесені на проведення експертних досліджень в загальному розмірі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок на користь держави.

Речова докази автомагнітолу марки «Sony», автомобільний компресор марки «Штурмовик» та автомобільний акумулятор марки «Forte» 12V, 60 Ah, які передані на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутими законному власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2022 року (справа №531/1965/22 провадження №1-кс/531/761/22).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя