Справа № 553/41/23
Провадження № 1-в/553/137/2023
У Х В А Л А

Іменем України

17.02.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника виправної колонії - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та визначення дати закінчення строку відбуття покарання,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період із 31.10.2016 по 30.11.2022 та визначити дату закінчення строку відбування покарання.

На обґрунтування клопотання зазначив, що був затриманий 31.10.2016 та стосовно нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Станом на 31.01.2016 діяв закон, який передбачає зарахування у строк покарання з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Оскільки він прибув до виправної колонії 30.11.2022, є підстави для зарахування періоду з 31.10.2016 по 30.11.2022 у строк покарання на підставі зазначеного закону.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та вказав, що лише 30.11.2022 він прибув до виправної колонії, тому період з дня затримання до прибуття до колонії є попереднім ув`язненням.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечував, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)" ОСОБА_4 відніс розгляд клопотання на розсуд суду.

Ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд доходить висновку про таке.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 31.10.2016, ОСОБА_5 затриманий 31.10.2016 о 08 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2016 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування якого продовжувався згідно з ухвалами Київського районного суду міста Харкова від 29.12.201, 23.02.2017 та Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2017, 12.06.2017, 31.07.2017, 07.09.2017, 03.11.2017, 26.12.2017, 21.02.2018, 17.04.2018, 13.06.2018, 10.07.2018, 29.08.2018, 16.10.2018, Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.12.2018, 24.01.2019, 21.03.2019, 17.05.2019, 12.07.2019, 05.09.2019, 30.10.2019, 23.12.2019, 12.02.2020, 27.03.2020, 21.05.2020, 17.07.2020, 14.09.2020, 09.11.2020, 05.01.2021, 02.03.2021.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2021 ОСОБА_5 засуджений за пунктами 6, 12 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла. Відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 зараховано час знаходження під вартою з 31.10.2016 по 28.04.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19.07.2022 обвинуваченого ОСОБА_5 переведено з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" в ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" з метою доставки під вартою в приміщення Полтавського апеляційного суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.11.2022 вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2021 залишено без змін, на підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 зараховано у строк покарання період попереднього ув`язнення з 31.10.2016 по 02.11.2022 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2021 стосовно ОСОБА_5 набрав законної сили 02.11.2022.

На підставі витягу № 2.6/45-2022 з протоколу засідання № 45 від 24.11.2022 міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції засудженому ОСОБА_5 визначено відбувати покарання в ДУ "Полтавська виправна колонія № 64", відповідно до вимог наряду Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 25.11.2022 № 22-2152/14/14/14-22 ОСОБА_5 направлений для відбування покарання до Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64", до якої прибув 30.11.2022.

Як встановлено в частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка діяла до 21 червня 2017 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

В пункті 2 "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26.11.2015 року визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (а саме: на 24.12.2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до положень частини 5 статті 72 Кримінального кодексу у редакції Закону № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами частини 1 цієї статті, а при призначенні покарань, не зазначених у частині 1 статті 72 Кримінального кодексу, суд, ураховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 29.08.2018 року в справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18), положення частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у частині 1 статті 72 Кримінального кодексу України, визначають "інші кримінально-правові наслідки діяння" у розумінні частини 2 статті 4 Кримінального кодексу України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який "іншим чином поліпшує становище особи" у розумінні частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що "іншим чином погіршує становище особи", відповідно до частини 2 статті 5 Кримінального кодексу України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

В статті 3 вказаного вище Закону визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Згідно з абзацом 3 пункту 3 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування окремих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26.11.2015 року незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 засуджений та відбуває покарання на підставі вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2021, залишеного без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.11.2022, за пунктом 6, пунктом 12 частини 2 статті 115, частини 4 статті 187, частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України, з урахуванням статті 70 Кримінального кодексу України. Попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні в період з 31.10.2016, тобто з часу затримання, і по 02.11.2022 включно, тобто до дня набрання вироком законної сили, на підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 зараховано в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно з ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.11.2022. Період перебування в слідчому ізоляторі після 02.11.2022 та час етапування до установи виконання покарань після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням, у зв`язку з чим перерахунку за правилами частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року не підлягає.

Що стосується вирішення судом іншого порушеного у клопотанні засудженим питання, а саме, визначення дати закінчення строку відбуття покарання, то у відповідності до положень ст. 537 КПК України, воно не віднесене до питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення та визначення дати закінчення строку відбуття покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 22.02.2023.

Головуючий ОСОБА_1