Справа № 276/406/18
Провадження по справі№ 1-кп/276/5/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Погребище Погребищенського району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, не є особою з інвалідністю, раніше судимого: вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 04.03.2016 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13.12.2021 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.02.2023 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , неодноразово судимий, останній раз 04.03.2016 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Будучи звільненим з місць позбавлення волі 02.06.2016 та маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Повторно, 16.02.2018 року близько 14 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який перебував за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння грошовими коштами які знаходились у лівій кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 .

Так, у вказаний день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні кухні, шляхом ривка, правою рукою з лівої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_6 , витягнув грошові кошти в сумі 1700 гривень та таким чином відкрито заволодів останніми. На вимоги ОСОБА_6 повернути грошові кошти ОСОБА_3 не реагував та з місця вчинення злочину зник. Викраденими грошовими коштами останній розпорядився на власний розсуд, а саме витратив на власні потреби.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1 700 гривень.

Повторно, 28.04.2018 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , куди прийшов забрати свої речі.

Перебуваючи в кімнаті вищевказаної квартири, ОСОБА_3 на письмовому столі виявив мобільний телефон марки «Lenovo А1010 а20», що належить ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що власниця квартири ОСОБА_7 , перебуває в іншій кімнаті і його злочинні дії не будуть помічені власником та іншими особами, підійшов до столу та від`єднавши мобільний телефон «Lenovo А1010 а20» від зарядного пристрою, поклав його до своєї кишені і покинув місце скоєння злочину.

У подальшому, викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, а саме продав мобільний телефон «Lenovo А1010 а20» і таким чином заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 650 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив, що дійсно він викрав майно у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в час, місці та за обставин, зазначених в обвинувальних актах, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Зокрема, пояснив, що зустрів ОСОБА_6 , з яким вживали алкоголь, після чого вони пішли додому до ОСОБА_6 . Згодом, перебуваючи у приміщенні кухні в квартирі, він однією рукою штовхнув ОСОБА_6 , а іншою рукою з кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_6 , витягнув грошові кошти в сумі 1700 гривень. На вимогу ОСОБА_6 припинити правопорушення не реагував, а з викраденими коштами вийшов з квартири, які згодом витратив на власні потреби. Крім того, підтвердив, що зайшовши до квартири, яка належить свідку ОСОБА_9 , в спальній кімнаті побачив на столі телефон. Після чого, викрав даний телефон та продав його таксисту за 200 гривень. Отримані гроші витратив на власні потреби. В судовому засіданні щиро покаявся, засуджує свою поведінку, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення. Повідомив, що має на утриманні неповнолітніх дітей, хоче повернутися до сім`ї та працевлаштуватись. Також зазначив, що потерпілі не мають до нього жодних претензій, у зв`язку з чим просив не карати суворо.

Потерпілий ОСОБА_8 в суді повідомив, що влітку 2018 року, точну дату та час не пам`ятає, прийшов у квартиру ОСОБА_7 , щоб зарядити свій мобільний телефон «Lenovo А1010 а20», так як в його квартирі була вимкнута електроенергія. Залишивши телефон на столі в кімнаті кухні на підзарядці, пішов до себе в квартиру. Приблизно через 30 хвилин до нього прийшла ОСОБА_10 та повідомила, що ОСОБА_3 викрав сумку та телефон, який належить ОСОБА_8 . Після чого, співмешканка ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , викликала працівників поліції. У подальшому, він підписав заяву про крадіжку телефона. На даний час телефон потерпілому не повернуто, ОСОБА_3 після даної події не бачив. Також повідомив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, просив не карати його суворо.

Від ОСОБА_12 , яка залучена в якості потерпілої після смерті потерпілого ОСОБА_6 , до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, при визначенні міри покарання обвинуваченому в даному провадженні покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених судом доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.04.2018 року від ОСОБА_6 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, відповідно до якого ОСОБА_6 просив притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 16.02.2018 близько 15 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 , шляхом ривка з його куртки викрала грошові кошти приблизно 2000,00 гривень;

- протоколом огляду місця події від 12.04.2018 з ілюстративними фототаблицями до нього, згідно з якими було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де зафіксовано загальну обстановку місця вчинення кримінального правопорушення, зокрема, вигляд приміщення кухні вказаної квартири; потерпілий ОСОБА_6 вказав на місце в приміщенні кухні, де ОСОБА_3 відкрито викрав у нього грошові кошти в сумі 1700,00 гривень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.04.2018 з ілюстративними фототаблицями до нього, згідно з якими потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи в своїй квартирі АДРЕСА_4 , вказав на приміщення кухні, де ОСОБА_3 відкрито викрав у нього грошові кошти в сумі 1700,00 гривень, та продемонстрував як ОСОБА_3 правою рукою з нагрудної лівої кишені куртки потерпілого викрав в останнього кошти; після чого вказав напрямок, в якому ОСОБА_3 пішов з квартири після вчинення крадіжки грошей;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2018 з ілюстративними фототаблицями до нього, згідно з якими ОСОБА_3 вказав на приміщення кухні квартири АДРЕСА_4 , де він відкрито викрав у ОСОБА_6 грошові кошти, та продемонстрував як штовхнув лівою рукою потерпілого та правою рукою з лівої кишені куртки ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами останнього, після чого вказав на вхідні двері квартири через які він вийшов з викраденими коштами.

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.04.2018 року від ОСОБА_8 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, відповідно до змісту якого 28.04.2018 року, близько 20 год. 30 хв. невідома особа, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , таємно викрала мобільний телефон «Lenovo А1010 а20», що належить ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2018, згідно з яким свідок ОСОБА_13 впізнав особу, в якої придбав мобільний телефон «Lenovo А1010 а20», а саме ОСОБА_14 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.05.2018, згідно з яким ОСОБА_3 вказав на місце в кімнаті квартири в будинку АДРЕСА_6 , де на столі знаходився мобільний телефон ОСОБА_8 , крадіжку якого він вчинив 28.04.2018;

- довідкою ФОП ОСОБА_15 , за змістом якої вартість мобільного телефону «Lenovo А1010 а20» станом на 28.04.2018 з урахуванням зносу складає 650,00 гривень.

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України.

Суд вважає, що докази сторони обвинувачення є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях встановленою та доведеною повністю, його дії кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, а також за ч. 2 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчинені повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, - тяжкий злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що ОСОБА_3 раніше неодноразово був притягнутий до кримінальної відповідальності, останній раз засуджений вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.02.2023 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців, на даний час відбуває зазначене покарання, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває. Разом з цим, в судовому засіданні щиро покаявся, засуджує свою поведінку, запевнив суд, що став на шлях виправлення, має намір працевлаштуватись та утримувати свою сім`ю.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, один з яких є тяжким злочином, наявність як обставин, які пом`якшують покарання так і обставини, що обтяжує покарання, зважаючи на неодноразове притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, врахувавши думку учасників справи, зокрема потерпілих, які не мають жодних претензій до обвинуваченого та не наполягають на суворості покарання, на переконання суду, ОСОБА_3 може бути обрано покарання лише пов`язане з ізоляцією від суспільства, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, - у виді позбавлення волі.

Також, врахуванню підлягає вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.02.2023 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців та зараховано у строк відбуття покарання фактично відбуту ним частину покарання за вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13.12.2021 року, а саме з 29.07.2022 по день набрання даним вироком законної сили.

Відтак, остаточне покарання необхідно визначити шляхом часткового складання призначених покарань, відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, зарахувавши фактично відбуту ним частину покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.02.2023 року.

На переконання суду, зазначене покарання буде справедливим, співмірним вчиненим правопорушенням, достатнім та необхідним для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Враховуючи що обвинувачений на даний час відбуває покарання за попереднім вироком, підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу не вбачається.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.100, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09.02.2023 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили. Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком фактично відбуту ним частину покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1