Справа № 279/3504/21
1-кп/279/148/23
У Х В А Л А

іменем України

27 лютого 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень по кримінальному провадженню №0000017 від 04.02.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 239,ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 239,ч.1 КК України.

Згідно обвинувального акту, з невтановленого слідством часу до 04.01.2021, ОСОБА_4 , на території по АДРЕСА_1 (КОАТУУ 01, зона:1, кварта:007), здійснював протиправне зберігання небезпечних відходів та хімічних речовин у металевих та пластикових бочках поряд із житловим будинком, не спеціалізовано відведеному для цього місці, на земельній ділянці, що не облаштована протифільтраційними конструкціями та здійснював очищення бочок для їх подальшого продажу від небезпечних відходів, хімічних речовин на відкритий грунт, що призвело до виникнення негативного впливу, а саме: до забруднення грунтів хімічними речовинами вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних та якісних змін. Забрудненню грунту, що може призвести до повного або часткового знищення компонентів біоценозу, таких як зооценоз, мікоценоз, мікроценоз. Згідно висновк експертизи №388/20-25 від 26.05.2021 загальний розмір шкоди зумовлений забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, по АДРЕСА_1 становить 1134116,76 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.239 КК України, як забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля.

В ході судового розгляду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.239 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Обвинувачений пояснив, що наслідки закриття кримінального провадження із зазначених мотивів йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши клопотання, приходить наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України (в редакції станом на 04.01.2021) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Так, згідно ст.12 КК України (в редакції станом на 04.01.2021) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч.4 ст.5 КК України якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України. У відповідності до ст.12 КК України (в редакції станом на 04.01.2021), вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що зупиняють їх перебіг.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено. Згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено 04.01.2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , який відноситься до кримінального проступку (в редакції станом на 04.01.2021), минуло більше двох років, обвинувачений до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК строків не вчинив нових нетяжких, тяжких чи особливо тяжких злочинів, крім того у даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, які передбачені ч.2, 3 ст.49 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, на підставі 49 КК України та кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Підстави та наслідки закриття провадження в справі сторонам роз`яснені та зрозумілі.

Вирішуючи цивільний позов суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а відповідно до п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, чи підлягає задоволенню цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Крім того, зі змісту ст.374 КПК України вбачається, що при ухваленні вироку вирішується питання та зазначаються у мотивувальній частині - підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, а в резолютивній частині - рішення про цивільній позов.

Таким чином, наведеними вище нормами кримінального процесуального закону встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

При цьому кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення питання щодо цивільного позову у разі закриття провадження по справі.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених вище норм, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Водночас суд роз`яснює, що згідно з ч.7 ст.128 КПК України цивільний позивач, має право пред`явити цивільний позов до цивільного відповідача в порядку цивільного судочинства.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Речовий доказ: земельна ділянка загальною площею 2210,0 м.кв. залишається по приналежності.

Згідно правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 12.09.2022 року справа № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави. Відтак процесуальні витрати за проведення експертиз в даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

На підставі ст.12, 44, 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285, ч.1 ст.286, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, на підставі ст.49 КК України - у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 04.02.2021 року відносно ОСОБА_4 за ст. 239,ч.1 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

Копія згідно з оригіналом