Провадження № 11-кп/824/2964/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, п.п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, п.п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ст.257, ч.3 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

Під час судового засідання прокурором подані клопотання про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у яких послався на існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, зокрема ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, обвинувачених, експертів, спеціалістів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому прокурор звернув увагу суду на тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченим, та на тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі доведення їх вини, також прокурор зазначив, що як обвинувачений ОСОБА_7 , так і обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, а характер вчинення інкримінованих їм злочинів дають підстави стверджувати, що вони є суспільно небезпечними.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14.04.2023 року включно та визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 984 800 гривень для кожного.

Зокрема, суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченогоОСОБА_7 під вартою, послався на тяжкість злочинів, які йому інкримінуються, на суворість покарання, яке йому загрожує у разі доведення вини, та врахував їх характер, підвищену суспільну небезпечність та суспільний резонанс, а також найважчі, незворотні та непоправні наслідки інкримінованих діянь у виді смерті людини, тривалість описаної у обвинувальному акті злочинної діяльності, її організаційну форму, кількість учасників, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_7 інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення прав обвинуваченого під час перебування під вартою, встановлених рішенням ЄСПЛ від 06.10.2022 року у справах № 2564/21 та №15553/21 «Adamovych v. Ukraine», яким суд першої інстанції не надав належної оцінки та не звільнив ОСОБА_7 з-під варти, а також на непомірність для обвинуваченого визначеного розміру застави.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про розгляд апеляційної скарги обвинувачений, прокурор повідомлені, клопотань від них про розгляд апеляційної скарги за їх особистою участю до суду не надійшло, тому їх неявка, в силу вимог ст.422-1 КПК України, не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі.

Також, колегія суддів зазначає про правильність висновку місцевого суду про необхідність визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, яке кореспондується з приписами рішення ЄСПЛ по справі «Адамович проти України».

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_7 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі вичерпні мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання захисника на наявність рішення ЄСПЛ винесеного відносно ОСОБА_7 були враховані судом першої інстанції та суд обґрунтовано прийшов до висновків про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, в повній мірі розгорнуто виклав позицію щодо надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою з посиланням на відповідні законодавчі норми, а також визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який є в повній мірі достатнім для виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.182 УКПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції було враховано всі обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , дані про його сімейний стан, ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про завідомо непомірність для обвинуваченого визначеного судом розміру застави будь-якими доказами не підтверджені.

Відтак, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1 984 800 грн. , має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Судове рішення є достатнім чином мотивованим та обґрунтованим, тому відсутні підстави вважати його таким, що ухвалене без дотримання вимог ст.370 КПК України.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: