справа № 208/2651/20
№ провадження 1-кп/208/144/22
УХВАЛА

27 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

Савранського ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу, в межах кримінального провадження № 0000083, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

суд -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду місті Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Відносно обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_9 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого спливає 17 січня 2023 року.

До судового засідання прокурором подане клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , з посиланням на ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яке підтримано прокурором під час судового засідання, в обґрунтування якого зазначено ризик переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, впливати на свідків. Так, враховуючи характеризуючи данні на обвинувачених, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, можливий строк покарання за ч. 3 ст. 187 КК України, на думку сторони обвинувачення, жодний запобіжний захід, крім тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_9 і захисник ОСОБА_10 просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити, підтримав клопотання про зміну обраного відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на іншій більш м`який посилаючись на відсутність обґрунтування заявлених ризиків, строків тримання під вартою, строків судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 і захисник ОСОБА_8 , підтримали клопотання про зміну раніше обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а у разі залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із правом внесення застави у розмірі 100000 гривень.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідив підстави та обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду, прокурорами підтримано заявлене клопотання з посилання, на доведеності та обґрунтованості підозри ОСОБА_7 і ОСОБА_9 у скоєнні особливо тяжкого злочину, з підстав зазначених у клопотанні.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді вказаного питання, суд виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_7 і ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та на даній стадії судового розгляду суд не має повноважень давати оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Судом враховується, що сторона захисту користується своїм правом на оскарження ухвал суду, якими вирішувалося питання щодо запобіжного заходу відносно обвинувачених.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом враховуються характеризуючи данні на осіб обвинувачених, але зазначені обставини не нівелюють заявлені ризики на підтвердження клопотання про продовження обраного запобіжного заходу відносно обвинувачених.

Враховуючи приписи ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, керуючись практикою ЄСПЛ, судом враховується, що оцінка заявлених ризиків проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування заявлених ризиків або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою особи, відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106).

А тому приймаючи до уваги діючий в Україні військовий стан, і те, що всі сили правоохоронних органів наразі спрямовані на захист Держави України від агресора, тягар контролю за процесуальною поведінкою останніх, у разі зміни запобіжного заходу або застосування застави, не є пропорційним із заявленими ризиками, як ризик переховування від суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, які оцінюються судом у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Щодо розміру застави, який можливий для застосування відносно обвинуваченого, то згідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, - Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, згідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, - щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - Розмір застави визначається у таких межах: від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявлячи про зменшення розміру застави, адвокатом ОСОБА_8 заявлено розмір 100000 гривень, що відповідає приблизно 37,26 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно, тобто заявлено розмір застави менше ніж передбачено п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім того, зазначена норма права передбачає можливість лише вихід за межи розміру застави в сторону її збільшення, але не зменшення від встановленої норми.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що раніше обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, і строк тримання під вартою обвинувачених має бути продовжений, а суспільний інтерес, у даному випадку, превалює над правом обвинувачених на свободу.

А тому виходячи з обсягу обвинувачення пред`явленого ОСОБА_7 і ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 187 КК України, стадію кримінального провадження, обсяг доказів досліджених судом, строк тримання під вартою обвинувачених, суд вважає можливим при продовженні раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначив його на рівні 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не є найбільшим розміром застави визначеного п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , діючого на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , - відмовити.

У клопотанні захисника ОСОБА_10 , та його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_9 , - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_7 - задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовжив строк тримання ОСОБА_9 під вартою на 60 днів, тобто до 24 лютого 2023 року.

Визначити ОСОБА_9 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 248100 (двісті сорок вісім тисяч сто) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_9 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_9 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора та суду; 3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, тобто до 24 лютого 2023 року.

Визначити ОСОБА_7 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 248100 (двісті сорок вісім тисяч сто) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_7 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора та суду; 3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_11