Справа № 204/9025/22
Провадження № 1-кп/204/723/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000442 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки обвинувальний акт підсудний Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, підстави для його повернення відсутні. Крім того відсутні підстави для закриття кримінального провадження. Заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання зазначив, що під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років позбавлення волі, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує йому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від суду, з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування, як менш несприятливі ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою, як запобіжним заходом або відбуванням покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі обвинуваченого будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а наявністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування обвинуваченого у разі не обрання йому запобіжного заходу. Крім того, з обставин кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 , будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, взявши на себе зобов`язання знаходитися на території місця дислокації свого військового підрозділу або у місці, визначеному його командуванням, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командира, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну, військову таємницю, порушив ці зобов`язання. Також не можна лишати поза увагою той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 , як особа, яка тривалий час знаходилася в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний українець, володіє інформацією щодо місць проходу на територію, тимчасово непідконтрольну органам державної влади України, і може використати дану інформацію для переховування на вказаній території. Обвинувачений має мотив та можливість внаслідок підтримання дружніх стосунків зі свідками, вплинути на їх свідчення. Вказані свідки та потерпілий надали вичерпні показання з приводу обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з чим їх покази є основоположними для доведення винуватості останнього перед судом. Однак, обвинувачений ОСОБА_3 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на потерпілого, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показань у судовому провадженні, а це у свою чергу може призвести до уникнення обвинуваченим законного та справедливого покарання. Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки відносно обвинуваченого пов`язана з тим, що вказані запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, перевалює над принципом поваги до свободи особливості. Крім того «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінального правопорушення. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави також не є можливим.
Захисник ОСОБА_5 , вважав за можливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Щодо продовження застосування запобіжного заходу просив вказане клопотання прокурора задовольнити частково та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. Оскільки досудове розслідування закінчено, ризики, які були визначені під час обрання такого запобіжного заходу, зменшились. Під час досудового розслідування вже були допитані свідки та потерпілий, а тому жодних підстав для впливу обвинуваченого на свідків та потерпілого не має. ОСОБА_3 не порушував процесуальні обов`язки, які на нього покладені були, як на обвинуваченого та виконував зобов`язання, які були покладені на нього при обранні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Ризик втечі ОСОБА_3 є вкрай низьким, оскільки він перебуває у шлюбі, має двох дітей, з якими проживає за місцем реєстрації. З 2014 року є військовослужбовцем. За місцем несення служби характеризується позитивно. ОСОБА_3 бажає продовжувати несення військової служби. Застосування нічного домашнього арешту в повній мірі забезпечить належну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Підтримав думку свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на нічний домашній арешт.
Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Красногвардійському районному суду міста Дніпропетровська, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту - не встановлено, тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 28 жовтня 2022 року, з покладенням на останнього певних обов`язків.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, суд зазначає, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатись до відповідних дій.
На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією Російської Федерації проти України, у ОСОБА_3 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинувачено.
При цьому, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки незалежності України, її територіальної цілосності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку.
Крім того, перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_3 на свідків та потерпілого, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Ризик впливу на свідків та потерпілого, існує не лише під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та потерпілого та дослідження їх судом.
Оскільки судовий розгляд по справі не розпочато, свідки та потерпілий ще не допитані судом, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків та потерпілого вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх наданя, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені ризики є дійсними та триваючими.
За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту не відпали, а тому дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.
Застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановленого ризику переховування від суду. Ця позиція суду обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого.
Тому, беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт, тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 181, 193, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0000442 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у відкритому судовому засіданні 28 жовтня 2022 року на 11:30 год. в залі судового засідання № 18 Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: пр. Пушкіна, 77б, місто Дніпро.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати учасників процесу.
Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 26 грудня 2022 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає; прибувати за кожною вимогою суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених працівників територіального відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 .
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт відмовити.
Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1