1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8207/22 1-кп/335/831/2022
27 грудня 2022 року м. Запоріжжя
З Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Ухвалою судді від 09.12.2022 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 27.12.2022.
27.12.2022 у підготовчому судовому засіданні прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 подано письмове клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Відносно ОСОБА_4 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначила, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу, вчинив злочин проти власності, не має стійких соціальних зв`язків, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 зазначила, що прокурором не надано доказів наявності ризиків, про які зазначено у клопотанні, однак при вирішення даного клопотання підтримала думку свого підзахисного.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.
Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу, має постійне місце проживання, раніше не засуджений та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, вчиненого у період воєнного стану, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, про які також вказувала прокурор.
Стороною захисту суду не наведено об`єктивних даних щодо міцності соціальних зв`язків підозрюваного, для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2022 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави, строком до 02.01.2023.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим, на даний час, тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у можливості переховування обвинуваченого від суду, впливу на свідків, потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, суд доходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
При цьому, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та його процесуальна поведінка, не дають суду підстав дійти висновку, що обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які встановлені судом.
Неможливість обрання до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, які б заслуговували довіру, та поручились за виконання ним покладених на нього обов`язків. Крім того, на час звернення з клопотанням до суду не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Також, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки їх існуванню та виникненню запобігає обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід.
Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.
З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, а також виходячи із встановлених обставин, зокрема обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити розмір застави обвинуваченому в межах розміру, який передбачено п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 49 620,00 грн., оскільки на переконання суду саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання обвинуваченим його обов`язків.
З огляду на викладені вище обставини, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 315, 369-372 КПК України, -
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 24 лютого 2023 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- з`являтися до суду на його виклик у встановлений термін;
- не відлучатися з місця проживання, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;
- утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 лютого 2023 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у семиденний строк з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 грудня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1