Провадження № 1-кп/161/955/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 листопада 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 31.07.2022, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта неповна вища, працює укладальником-пакувальником у ТОВ «ТД «ШАТО», неодружений, несудимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 30.07.2022 близько 13.00год., перебуваючи на прилеглій території домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, після словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, умисно, наніс один удар лівою ногою у внутрішню частину стегна лівої ноги ОСОБА_6 та пальцями лівої руки подряпав їй праву частину обличчя.
В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, тримаючи лівою рукою за шию ОСОБА_6 , наніс їй один удар правим коліном в область обличчя та тримаючи у правій руці кухонний ніж, наніс два удари потерпілій у задню поверхню шиї.
Відповідно до висновку експерта № 348 від 01.08.2022, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна, поверхневої ранки правої виличної ділянки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, та різаних ран задньої поверхні шиї, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно після словесної перепалки наніс удари потерпілій ОСОБА_6 . Просив вибачення в потерпілої.
Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість повністю доводиться, дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.
Так допитана безпосередньо в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що понад 15 років у нею із обвинуваченим, який є її сусідом, тривають неприязні відносини. 30 липня 2022 року вона прибирала присадибну ділянку, почула як прилітало каміння. Сказала ОСОБА_3 , що буде фіксувати на відео, ОСОБА_3 нецензурно лаявся, погрожував їй, почав гримати у хвіртку. Вона зробила йому зауваження, після чого він до неї підбіг та наніс ногою, коліном ножем удари, при цьому кричав, що «йому немає нічого втрачати, заб`ю її». Сусіди ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зупинили протиправні дії ОСОБА_3 . Підтвердила кількість та локалізацію нанесених ударів, які викладені в обвинувальному акті. Щодо призначення покарання останньому поклалася на розсуд суду, при цьому висловила думку про максимальне покарання.
Потерпіла як під час досудового розслідування, зокрема і при проведенні слідчого експерименту 05.08.2022, так і в суді послідовно розповіла про обставини вчиненого щодо неї кримінального проступку та пояснювала, що дійсно обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження, при цьому при слідчому експерименті чітко відтворила механізм та локалізацію нанесення ударів.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив про те, що дійсно йшов із братом додому, з воріт вибіг сусід ОСОБА_3 , почав гримати у ворота, вийшла потерпіла ОСОБА_6 , яку він почав бити, тримаючи у руках ніж. Брат ОСОБА_9 побіг їх розбороняти, тримаючи обвинуваченого за руку, заспокоював його. У потерпілої було дві рани на шиї, які він допоміг їй обробити. Також зазначив, що обвинувачений не висловлював у сторону потерпілої погроз, лише нецензурно виражався.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні фактично надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_10 та показав, що обвинувачений нецензурно виражався у сторону потерпілої, тримаючи маленький ніж наніс їй удари, погроз у сторону потерпілої він не чув.
Показання вказаних потерпілої та свідків є чіткими, послідовними та дають змогу відтворити всі обставини кримінального правопорушення, які були до, на момент та після його вчинення. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають і іншим доказам у справі, зокрема показанням і самого обвинуваченого.
Так, протоколом огляду місця події від 30.07.2022 із фототаблицями оглянуто та зафіксовано обстановку на території будинку АДРЕСА_2 , де відбулася подія, в ході проведення огляду виявлено та вилучено змиви РБК, контрольні змиви із металевих воріт, із вхідних дерев`яних воріт, два кухонні ножі, шорти синього кольору.
Протоколом огляду території від 30.07.2022 із фототаблицями оглянуто та зафіксовано обстановку на ділянці місцевості, що знаходиться поблизу автодороги (вул.Об`їздна) поруч із будинком АДРЕСА_3 . У траві виявлено та вилучено джинсові шорти синього кольору із карткою «Сіті карт», полімерний пакет білого кольору із РБК.
Згідно протоколу огляду предметів від 01.08.2022 та оглянутого у ході судового розгляду відеозапису з мобільного телефону потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що на ньому зафіксовано події, які мали місце до моменту спричинення тілесних ушкоджень.
Згідно протоколу огляду предметів від 08.08.2022 та оглянутого у ході судового розгляду відеозапису із камер відеоспостереження в період часу з 13.00год. по 13:31год. 30.07.2022, які знаходяться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується факт нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілій, зокрема у період часу з 13:04:28 13:05:07 на відеозаписі зображено ОСОБА_3 , який йшов прямо, різко розвернувся, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 та у стрибку наніс їй удар лівою ногою у внутрішню частину стегна лівої ноги і лівою рукою зачепив їй праву частину обличчя, після чого потерпіла нагнулася. ОСОБА_3 взяв її за шию та наніс один удар коліном в область обличчя, обійняв шию лівою рукою та намагався душити, притиснув до забору. Перебуваючи у зігнутому положенні тримав потерпілу за шию лівою рукою, а правою рукою наніс один удар предметом в область шиї, в ході цього до них підійшов чоловік, і зупинив протиправні дії ОСОБА_3 .
Згідно висновку експерта №348 від 01.08.2022 потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна, поверхневої ранки правої виличної ділянки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, та різаних ран задньої поверхні шиї, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 6 діб. Всі вищевказані ушкодження цілком могли виникнути за обставин та в час вказаних обстежуваною та у постанові, виникнення їх у результаті падіння з висоти власного зросту малоймовірно.
Висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень є науково-обґрунтованим та піддавати його сумніву в суду підстав немає. Не наведені такі підстави і учасниками судового провадження.
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 27.08.2022, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 у присутності понятих, встановлено, що потерпіла впізнала ніж під номером «4» за ручкою та іншими особливостями, як ніж, яким ОСОБА_3 наніс їй два удари.
Згідно з ст. 94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, суд, оцінивши кожний доказ та сукупність зібраних доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.
Положеннями ч.3 ст.337 КПК України констатовано, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи вимоги ст.337 КПК України, доводи представника потерпілої про можливість перекваліфікації самостійно судом дій обвинуваченого з ч.2 ст.125 КК України на ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки така перекваліфікація очевидно не може покращити становище обвинуваченого.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини в скоєному кримінальному правопорушенні, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинне виражатись у визнанні негативних наслідків кримінального правопорушення, бажанні виправити наслідки скоєного. Факт щирого каяття особи в скоєнні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Однак, з огляду лише на фактичне визнання обставин, які інкримінуються, враховуючи те, що обвинувачений не намагався вжити заходів для виправлення наслідків скоєного, а тому суд не розцінює таку поведінку як щире каяття, тобто обставиною, що пом`якшує покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, раніше несудимий, має постійне місце проживання, працює, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку (нанесення двох ударів ножем в область шиї), позицію потерпілої щодо максимального покарання, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді арешту, однак на мінімальний строк.
На глибоке переконання суду, призначене покарання, яке необхідно відбувати реально, є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання у виді штрафу, виправних робіт чи обмеження волі суд не вбачає.
Строк відбування покарання необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 1 (один) місяць.

Строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.08.2022 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-Кухонні ножі у кількості 2 шт., поліетиленовий пакет білого кольору із РБК, які передані до камери зберігання ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, знищити;

-шорти синього кольору із білими вставками, на яких наявні сліди РБК, ззовні схожі на кров, джинсові шорти синього кольору, карту «City cart» № НОМЕР_1 , які передані до камери зберігання ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, знищити;

-оптичний диск, Micro SD, залишити при матеріалах кримінального провадження впродовж всього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий