ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 752/22039/20

провадження № 51-3251 км 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

осіб, відносно яких закрито

кримінальне провадження: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року закрито кримінальне провадження №0000389 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2022 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі зі змінами прокурор просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і призначити новий розгляд у суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийняв рішення про закриття кримінального провадження, оскільки строків досудового розслідування порушено не було.

Стверджує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх захисники 17 вересня 2020 року завершили ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а обвинувачений ОСОБА_6 - 12 листопада 2020 року, що підтверджується відповідними протоколами та суд безпідставно не прийняв до уваги останній протокол від 12 листопада 2020 року через наявність у ньому виправлень. Вказує, що обвинувальний акт було направлено до Голосіївського районного суду м. Києва того ж дня - 12 листопада 2020 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи конвертом, а тому суд помилково прийшов до висновку про направлення прокурором обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000389 після закінчення строків досудового розслідування.

Крім того, прокурор вказує про те, що судові засідання від 20 грудня 2021 року та від 16 травня 2022 року не були зафіксовані належним чином на відповідних технічних носіях інформації. Текст ухвали від 18 травня 2022 року не проголошувався, в матеріалах справи відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації на якому зафіксовано судове засідання. А тому вважає, що суд істотно порушив вимоги КПК України, що згідно з п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Не погоджується з ухвалою апеляційного суду та посилається на її невідповідність вимогам ст. 419 КПК України.

В суді касаційної інстанції прокурор ОСОБА_5 частково підтримала касаційну скаргу зі змінами сторони обвинувачення та просила її задовольнити лише в частині безпідставного закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки доводи касаційної скарги в частині порушень, на думку прокурора, який подав касаційну скаргу, вимог п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України є необґрунтованими.

Позиції інших учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 надіслав заперечення на касаційну скаргу зі змінами, в яких посилаючись на безпідставність наведених прокурором доводів, просив оскаржувані судові рішення залишити без зміни.

Під час касаційного розгляду захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також особи, відносно яких закрито кримінальне провадження - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заперечили проти задоволення касаційних вимог прокурора та наполягали на тому, що ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відбулося в усіх в один день - 17 вересня 2020 року та стверджували про безпідставність наведених стороною обвинувачення доводів про закінчення ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження 12 листопада 2020 року, оскільки це не відповідає дійсності.

Мотиви Суду

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження колегія суддів встановила, що доводи касаційної скарги прокурора про безпідставне, на його думку, прийняття судом рішення про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, є необґрунтованими.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 5 ст. 25, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000389 - 19 січня 2019 року.

В рамках цього кримінального провадження 10 грудня 2019 року ОСОБА_11 та ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, а 17 грудня 2019 року - ОСОБА_12 .

Постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_13 від 31 січня 2020 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 10 березня 2020 року включно.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 10 травня 2020 року включно. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 10 червня 2020 року включно.

09 червня 2020 року, в порядку ст. 290 КПК України, сторону захисту було повідомлено про завершення строку досудового розслідування і надано доступ до матеріалів провадження та 17 вересня 2020 року стороною захисту завершено ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Таким чином, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчувався 18 вересня 2020 року.

Проте, лише 30 жовтня 2020 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_14 було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000389 від 19 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та лише 12 листопада 2020 року його направлено до Голосіївського районного суду м. Києва.

Тому висновки судів попередніх інстанцій про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000389 від 19 січня 2019 був направлений до Голосіївського районного суду м. Києва поза межами строку досудового розслідування, в зв`язку з чим клопотання сторони захисту і закриття кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягало задоволенню, є правильними.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Отже, суд правильно встановив, що з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину до дня звернення до суду з обвинувальним актом минуло більше двох місяців та закінчився строк досудового розслідування, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, в зв`язку з чим обґрунтовано прийняв рішення про закриття кримінального провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 містить виправлення, зокрема на 12 листопада 2020 року, що не було узгоджено та застережено підписами всіх учасників цієї процесуальної дії, в зв`язку з чим він не може вважатися автентичним та прийнятим до уваги.

Апеляційний суд, за апеляційною скаргою прокурора, доводи якої аналогічні за своїм змістом та вимогами доводам касаційної скарги, в тому числі щодо порушення, на думку прокурора вимог п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, належним чином перевірив доводи прокурора про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до суду в передбачений ст. 219 КПК України строк та правильно залишив ухвалу суду першої інстанції без зміни. Постановлена за результатами апеляційного розгляду ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваних судових рішень, як про це просить прокурор, та задоволення його касаційних вимог немає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3