Справа № 369/1786/22
Провадження №1-кс/369/266/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 та її правонаступника за заповітом ОСОБА_5 на неправомірні дії та бездіяльність слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №001165, -

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 та її правонаступника за заповітом ОСОБА_5 на неправомірні дії та бездіяльність слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №001165, в якій просить:

накласти арешт на приватний будинок № 47, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 080, загальною площею 88,5 кв.м., та земельну ділянку кадастровий номер №:01:037: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги зазначає, що потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

09.11.2022 року потерпіла ОСОБА_4 виявила, що її паспорт, ідентифікаційний код, свідоцтво про народження та документи на будинок, технічний паспорт та свідоцтво про право власності на земельну ділянку були викрадені.

В поданій скарзі адвокатом ОСОБА_3 серед іншого зазначено, що в порушення ч.1 ст.170 КПК України слідчий ОСОБА_7 не вжив заходів з метою накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 для запобігання можливості його подальшого відчуження на користь третіх осіб, не зважаючи на неодноразові вимоги та попередження представника потерпілої.

07.09.2022 року адвокатом ОСОБА_3 через канцелярію суду подано письмову заяву, в якій зазначено, що з метою запобігання відчуження майна потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001165 групою осіб, в діях яких вбачається ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115, ч.2 ст.190 КК України, він неодноразово звертався до слідчого із клопотанням про накладення арешту на майно потерпілої ОСОБА_4 в порядку ч.1 ст.170 КПК України, проте необхідні процесуальні дії слідством не вживались.

Керуючись положеннями п.3 ч.2 ст.307 КПК України просив зобов`язати групу слідчих Бучанського РУП ГУ НП в Київській області у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вчинити процесуальні дії спрямовані на арешт нерухомого майна, що належало потерпілій ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 001165.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 28.10.2022 року через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив розглянути скаргу за його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

У судове засідання явку представника Бучанського РУП ГУ НП в Київській області не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо скарги, суд не повідомлено.

Положеннями ч.3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, враховуючи строки розгляду зазначеної категорії справ, визначені ст. 306 КПК України, приймаючи до уваги положення ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду, а також принцип диспозитивності та змагальності кримінального провадження (ст.ст. 22, 26 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду відповідної скарги за відсутності учасників провадження на підставі наданих доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши обставини, викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством України на стадії досудового розслідування в рамках кримінального провадження законодавцем наділено право визначеного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, тобто сторони обвинувачення у кримінальному провадженні в розумінні ст. 3 КПК України, що є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 26 КПК передбачено, що кримінальне провадження ґрунтується на засадах диспозитивності. Це означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Таким чином, надаючи оцінку доводам скарги слідчий суддя обмежений вимогами, заявленими скаржником.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником. Аналіз зазначеної норми свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) дізнавач, слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія дізнавачем, слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, тобто дії, які дізнавач, слідчий або прокурор зобов`язаний був вчинити відповідно до закону під час досудового розслідування кримінального провадження.

Під дію зазначеної норми підпадає порядок розгляду дізнавачем клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження про вчинення процесуальних дій, оскільки такий порядок закріплений ст. 220 КПК і передбачає триденний строк його розгляду та повідомлення ініціатора клопотання про наслідки його розгляду.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001165 від 11.12.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

З матеріалів скарги вбачається, що адвокатом ОСОБА_3 неодноразово подавались клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001165 від 11.12.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З огляду на те, що доказів на підтвердження розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 слідчому судді не надано, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити частково та зобов`язати орган досудового розслідування розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 та її правонаступника за заповітом ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №001165 в порядку та строк, визначений ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника.

В іншій частині скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з наведених вище положень, перелік видів рішень, дій та бездіяльності дізнавача, слідчого, прокурора, що можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, є вичерпним та визначений положеннями статті 303 КПК України.

Вказане узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.03.2019 у справі за № 807/1456/17.

Враховуючи, що положеннями ст. 303 КПК України не передбачено можливість подачі до слідчого судді на стадії досудового розслідування скарг щодо арешту майна у кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить переконання про відмову в задоволенні скарги в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.303-309, 372КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 та її правонаступника за заповітом ОСОБА_5 на неправомірні дії та бездіяльність слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №001165 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування в межах кримінального провадження №0001165 від 11.12.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в порядку та строк, визначений ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1