Справа № 183/702/23
№ 1-кп/183/980/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ( в режимі відео конференції) підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000044 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новаки Лубенського району, Полтавської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, військовослужбовця за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

встановив:

солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Указу Президента України

№69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», будучи військовослужбовцем за мобілізацією, призваним у період воєнного стану, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №1 від 03.04.2022 прийнятий на військову службу до Збройних Сил України, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . З 03.04.2022 ОСОБА_3 приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який призваний за мобілізацією у період воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Крім того, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на ЗО діб.

Також, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.04.2022 строком на 30 діб.

У подальшому, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану е Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану і Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 строком на 90 діб.

Відповідно до вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечував недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, н допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.

Однак, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , без відповідного дозволу командування та поважних на те причин 01 жовтня 2022 року самовільно залишив місце розташування військової частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та у подальшому під час незаконної відсутності у військовій частині НОМЕР_1 обов`язків військової служби не виконував, тим самим став на злочинний шлях, та, діючи умисно, і умовах воєнного стану, без дозволу командування та за відсутності поважиш причин тимчасово, незаконно ухилився від проходження військової служби провівши час на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, солдат ОСОБА_3 , діючи у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з прямим умислом, а саме - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи п суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажанні переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, не одержавши дозволу відповідних командирів і начальників, за відсутності поважних причин 01 жовтня 2022 року самовільно залишив місце розташування військової частині НОМЕР_1 та станом на 21 грудня 2022 року на службу до місця розташуванні військової частини НОМЕР_1 не повернувся.

У подальшому, 21 грудня 2022 року ОСОБА_3 самостійно з`явився до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві та наголосив на бажанні подальшого проходження військової служби.

Таким чином, у період часу з 01.10.2022 року по 21.12.2022 року ОСОБА_3 перебував поза місцем несення служби та місця дислокації військової частині НОМЕР_1 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органі державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність д( військової служби, а також про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, а свій час проводив на власний розсуд.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 09 січня 2023 року між прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , який просив затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. ст. 62, 69 КК України призначити більш м`яке основне покарання не зазначене в санкції статті два роки позбавлення волі, замінити основне покарання два роки позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на два роки.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, і призначення узгодженого сторонами покарання, врахувати, що він є військовослужбовцем, позитивно характеризується.

Обвинувачений ОСОБА_3 , висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання.

В обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

З урахуванням вищевикладеного, при призначенні покарання суд враховує, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Разом із тим, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Крім того, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття останнього. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. ст. 62, 69 КК України інше більш м`яке основне покарання не зазначене в санкції статті тримання у дисциплінарному батальйоні строком на два роки, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України інше більш м`яке основне покарання не зазначене в санкції статті тримання у дисциплінарному батальйоні строком на два роки буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 474 КПК України, суд, -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 січня 2023 року між прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, інше, більш м`яке основне покарання, не зазначене в санкції ч. 5 ст. 407 КК України - два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_3 покарання два роки позбавлення волі на два роки тримання у дисциплінарному батальйоні.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 час знаходження його під вартою з 23 грудня 2022 року по 26 грудня 2022 року включно.

Заставу внесену 26.12.2022 року в сумі 74430 грн. до АТКБ Приват Банк відділення №100 Харківського ГРУ, м. Харків, майдан Конституції 21/2, за ОСОБА_3 повернути особі, що її вносила ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку направити обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1