Справа № 750/4024/23
Провадження № 1-кс/750/1502/23
У Х В А Л А

про арешт майна

27 березня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 19.03.2023, -

в с т а н о в и л а:

24.03.2023 до суду засобами поштового зв`язку (відбиток поштового штампа 22.03.2023) надійшло клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на дві пляшки горілки з етикеткою «SMEREKA» гірська місткістю 0,5 л кожна, яка належить ФОП ОСОБА_5 , із забороною відчужувати, користуватися і розпоряджатися вказаним майном.

В судове засіданняслідчий не з`явилася, у клопотанні просила розгляд такого проводити у її відсутність.

Власник майна про розгляду клопотання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини не явки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття учасника провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступного висновку.

Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 19.03.2023, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст.115 КК України.

З наданих матеріалів кримінального провадження слідує, що 19.03.2023 до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що у місці дислокації в/ч НОМЕР_1 раптово померли військовослужбовці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які напередодні вживали горілку, придбану в місцевому магазині с. Невкля.

Відповідно до лікарських свідоцтв про смерть обидва чоловіки померли від гострого отруєння не уточненою речовиною.

20.03.2023 під час огляду місця події, а саме приміщення магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено дві пляшки горілки з етикеткою «SMEREKA» гірська місткістю 0,5 л кожна, власником яких є ФОП ОСОБА_5 .

20.03.2023 постановою слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 вищевказане майно визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

А саме, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів і як слідує з ч.3 цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме майно.

Частина 1 ст. 16 КПК України передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Так, ч.5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У випадку недотримання вказаної норми, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України

Відповідно до ч.5 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

З долученої до матеріалів клопотання копії протоколу огляду місця події від 20.03.2023 слідує, що дві пляшки горілки з етикеткою «SMEREKA» місткістю 0,5 л кожна були вилучені саме 20.03.2023, а відповідно до відбитку поштового штемпеля на конверті, слідчий звернулася до суду лише 22.03.2023.

Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 115 КПК України, наступним робочим днем після вилучення майна, починаючи з 20.03.2023 - є 21.03.2023.

Однак, слідчим суддею встановлено, що ані прокурор, ані слідчий у визначений законом строк не звертались до слідчого судді з клопотанням в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, щодо вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно.

Враховуючи, що вищезазначені вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України в даному випадку виконані не були, а навпаки порушені, оскільки у передбачений законом строк подачі клопотання про арешт майна воно не подано, а єдиною підставою обмеження права власності під час кримінального провадження є вмотивоване судове рішення, ухвалене в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст. 16 КПК України), тому клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 19.03.2023 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1