ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/133/21 Номер провадження 11-кп/814/286/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000968 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований в цьому АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, працюючий в ТОВ "Комерційно-виробнича фірма "Трейдгруп", несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 :

- на користь потерпілого ОСОБА_9 22435,50 грн майнової шкоди та 50000 грн моральної шкоди;

- на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 3269 грн.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 02 вересня 2020 року близько 11 год., керуючи автомобілем DAF, днз НОМЕР_1 , з напівпричепом KOGEL, днз НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Гагаріна зі сторони центру смт. Панютине в м. Лозова Харківської області, в порушення вимог п.10.1 та п.16.13 Правил дорожнього руху України, перед початком маневру ліворуч не надав дорогу водію мопеда «Альфа RX» ОСОБА_9 , який рухався по рівнозначній дорозі праворуч від нього, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжке тілесне ушкодження, що небезпечне для життя у вигляді важкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок суду першої інстанції та не призначати обвинуваченому ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому зазначає, що підзахисний визнав вину та щиро розкаявся, проте водночас стверджує про наявність порушень п.12.3 Правил дорожнього руху України в діях потерпілого ОСОБА_9 .

Вважає, що місцевим судом не в повному обсязі враховано дані про особу обвинуваченого, який сприяв органу досудового розслідування та не перешкоджав встановленню обставин вчинення злочину, добровільно відшкодував шкоду, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, працює водієм та має батька з інвалідністю 1-ї групи.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 на момент вчинення ДТП перебував у тверезому стані, а професія водія є джерелом заробітку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.

Доводи захисника про безпідставне застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є непереконливими.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, санкцією ч.2 ст.286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до роз`яснень в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за ч.2 ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, місцевий суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з огляду на обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі і ті, про які наголошено в апеляційній скарзі, відсутність обставин, які його обтяжують, обґрунтовано прийшов до висновку про призначення основного покарання у виді позбавлення волі в розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, та про можливість звільнення від відбування такого покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.

При цьому місцевий суд дійшов до правильного висновку, що враховані при призначені основного покарання обставини, що його пом`якшують, не є безумовною підставою для незастосування додаткового виду покарання.

Призначаючи додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, місцевий суд також дотримався наведених вимог закону та належним чином мотивував своє рішення.

Колегія суддів погоджується, що суд обґрунтовано взяв до уваги конкретні обставини кримінального провадження, а також враховує думку потерпілого, який покладався на розсуд суду при вирішенні цього питання.

Звертає увагу колегія суддів і на пояснення обвинуваченого, який повідомив у засіданні апеляційного суду, що хоча і працевлаштований у ТОВ "Комерційно-виробнича фірма "Трейдгруп", проте обов`язки водія не виконує через відсутність роботи.

Тому доводи обвинуваченого, що позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його засобів до існування, чи унеможливить його повсякденне життя, не знайшли свого підтвердження.

Крім того, апеляційний суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок грубого порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху, що призвело до заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження у вигляді важкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми і йому встановлена ІІ група інвалідності.

Також суд бере до уваги пояснення обвинуваченого, який повідомив, що відшкодовував лише невелику частину шкоди і вже більше року жодних відрахувань на користь потерпілого не проводив.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними твердження захисника про наявність достатніх підстав не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та приходить до висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає принципам законності та індивідуалізації та є справедливим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 листопада 2021 року щодо василька ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4