печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4726/23-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, в інтересах якої подано скаргу - адвоката: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001070 від 25.08.2022, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

06.02.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001070 від 25.08.2022, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , посилається на те, що в провадженні СВ Печерського УГІ ГУНП у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0001070, дані про яке внесені до ЄРДР 25.08.2022 з визначенням попередньої правової кваліфікації, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим СВ Печерського УГІ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , 30.11.2022, о 14 годині 08 хвилин, здійснено затримання громадянина України ОСОБА_4 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 К1ІК України.

Відповідно до протоколу затримання, під час проведення обшуку у затриманого ОСОБА_4 вилучено наступне майно:

1. Телефон марки 1ГЬпе, ІМЕІ НОМЕР_1 , 1М1Т НОМЕР_2 ;

2. Сім карта з номером НОМЕР_3 ;

3. Телефон марки Reaime;

4. Сім карта оператору Лайфсел « НОМЕР_4 »;

5. Грошові кошти номіналом 500 гривень в кількості 43 купюр на загальну суму 21500 гривень;

6. Грошові кошти номіналом 200 гривень в кількості 4 купюр на загальну суму 800 гривень;

7. Грошові кошти номіналом по 100 гривень в кількості 4 купюр на загальну суму 400 гривень;

8. Грошові кошти номіналом по 50 гривень в кількості 2 купюр на загальну суму 100 гривень;

9. Грошові кошти номіналом 20 гривень в кількості 1 купюри на загальну суму 20 гривень;

10. Банківська картка НОМЕР_5 «Ощад Банк».

Під час затримання у ОСОБА_4 вилучили 2 мобільних телефони, дві сімкартки, грошові кошти на загальну суму 22820 гривень та банківську картку. При цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_4 , які він надав захиснику, в нього при затриманні було із собою рівно 40 000 гривень, а в протоколі затримання, з невідомих йому причин, як виявилось потім, слідчі записали лише 22820 гривень, що є меншою сумою ніж у нього було із собою.

Також в скарзі стороною захисту зазначено, що ухвали суду про проведення особистого обшуку ОСОБА_4 у слідчих не було. Обшук та вилучення речей проводився у зв`язку із затриманням ОСОБА_4 .

Усе вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до наданої відповіді проведеною перевіркою даних автоматизованої системи документообігу суду за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 встановлено, що клопотань органу досудового розслідування про арешт майна, що належить ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0001070, в провадженні суду не перебувало.

Представник особи, яка звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник Печерського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника особи, яка звернулась зі скаргою, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора та слідчого.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Печерського УГІ ГУНП у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0001070, дані про яке внесені до ЄРДР 25.08.2022 з визначенням попередньої правової кваліфікації, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим СВ Печерського УГІ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , 30.11.2022, о 14 годині 08 хвилин, здійснено затримання громадянина України ОСОБА_4 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 К1ІК України.

Відповідно до протоколу затримання, під час проведення обшуку у затриманого ОСОБА_4 вилучено наступне майно:

1. Телефон марки 1ГЬпе, ІМЕІ НОМЕР_1 , 1М1Т НОМЕР_2 ;

2. Сім карта з номером НОМЕР_3 ;

3. Телефон марки Reaime;

4. Сім карта оператору Лайфсел « НОМЕР_4 »;

5. Грошові кошти номіналом 500 гривень в кількості 43 купюр на загальну суму 21500 гривень;

6. Грошові кошти номіналом 200 гривень в кількості 4 купюр на загальну суму 800 гривень;

7. Грошові кошти номіналом по 100 гривень в кількості 4 купюр на загальну суму 400 гривень;

8. Грошові кошти номіналом по 50 гривень в кількості 2 купюр на загальну суму 100 гривень;

9. Грошові кошти номіналом 20 гривень в кількості 1 купюри на загальну суму 20 гривень;

10. Банківська картка НОМЕР_5 «Ощад Банк».

Під час затримання у ОСОБА_4 вилучили 2 мобільних телефони, дві сімкартки, грошові кошти на загальну суму 22820 гривень та банківську картку. При цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_4 , які він надав захиснику, в нього при затриманні було із собою рівно 40 000 гривень, а в протоколі затримання, з невідомих йому причин, як виявилось потім, слідчі записали лише 22820 гривень, що є меншою сумою ніж у нього було із собою.

Такоє в скарзі стороною захисту зазнаяено, що ухвали суду про проведення особистого обшуку ОСОБА_4 у слідчих не було. Обшук та вилучення речей проводився у зв`язку із затриманням ОСОБА_4 .

Усе вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.

Відповідно до наданої відповіді проведеною перевіркою даних автоматизованої системи документообігу суду за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 встановлено, що клопотань органу досудового розслідування про арешт майна, що належить ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0001070, в провадженні суду не перебувало.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч. 1, 3 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Вимоги до оформлення постанови вказані у ч. ч. 5, 6 ст. 110 КПК України.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчі судді у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами ( ст. 26 КПК України).

Таким чином, приходжу до висновку, що під час розгляду вказаної скарги слідчому судді не надано достатніх доказів, які б підтверджували, яке саме майно адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 просить повернути. У зв`язку із зазначеним, підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1-35, 169-171, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001070 від 25.08.2022, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1