Справа № 461/1748/23
Провадження № 1-м/461/7/23
УХВАЛА

Іменем України

20.03.2023 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), перекладача ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу -

встановив:

17.03.2023 до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування до громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Подане клопотання мотивовано тим, що Офісом Генерального прокурора 27.12.2022 за № 19/1/2-23825-17 доручено Львівській обласній прокуратурі забезпечення подальшого проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , компетентним органам цієї ж держави та зобов`язано Київську обласну прокуратуру скерувати наявні матеріали екстрадиційної перевірки на адресу Львівської обласної прокуратури, оскільки останній змінив місце свого проживання на АДРЕСА_1 . Прокурор зазначила, що інкриміновані ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) злочини за законодавством України кваліфікуються за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, що відповідно до положень ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року, тому є екстрадиційними. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не минув. Кримінальні правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових та не носять політичного характеру. Прокурор стверджує, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) розшукується компетентними органами Ісламської Республіки Іран, стосовно останнього наявний чинний запит іноземної держави про його видачу, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує особі у разі засудження, а також зважаючи на те, що особа не є громадянином України, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту на час розгляду клопотання не має, злочини, за які розшукується останній, є екстрадиційними, рішення про його видачу компетентним органам іноземної держави на даний час не прийнято, а зазначені обставини вказують на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та свідчать про те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Просить клопотання задоволити.

Прокурор ОСОБА_11 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задоволити.

Mojtaba Mohammadian та його захисник ОСОБА_7 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, проти поданого клопотання заперечили. Захисник зазначив, що ОСОБА_5 одружений з громадянкою України ОСОБА_12 , має двох малолітніх дітей 2019 та 2021року народження, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, та відсутність підстав вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Окрім того, захисник стверджує, що у зв`язку з застосуванням смертної кари до ОСОБА_5 , він не може бути виданий Ісламській республіці Іран у якій до нього застосують смертну кару, тому немає підстав для застосування до нього будь-якого запобіжного заходу. Просять відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що офісом Генерального прокурора 27.12.2022 за № 19/1/2-23825-17 доручено Львівській обласній прокуратурі забезпечення подальшого проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , компетентним органам цієї ж держави та зобов`язано Київську обласну прокуратуру скерувати наявні матеріали екстрадиційної перевірки на адресу Львівської обласної прокуратури, у зв`язку з тим, що останній змінив місце свого проживання на АДРЕСА_1 .

05.01.2023 до Львівської обласної прокуратури надійшла засвідчена копія запиту Ісламської Республіки Іран про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності, а також матеріали екстрадиційної перевірки стосовно останнього, з яких вбачається, що 06.12.2017 о 19.40 год. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ», в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2017 до ОСОБА_5 в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 30 діб до надходження запиту іранської сторони про його видачу.

Відповідно до ордеру на арешт № 900085, виданого 23.08.2017 Громадською прокуратурою філія 10 району 3 (Ванак) м. Тегеран по справі

вирішено арештувати ОСОБА_13 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставити до правоохоронних органів Ірану. Зазначена особа обвинувачується у вчиненні 23.02.2016 спільно з іншими особами шахрайства та відмивання грошових коштів на суму 140.000.000.000 іранських реалів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.01.2018 до громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу на запит іноземної держави, строком на 2 місяці.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2018 строк дії зазначеного вище запобіжного заходу продовжено на 2 місяці.

У подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду

м. Києва від 25.04.2018 до зазначеної вище особи застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням відповідних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 22.11.2018 до громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням відповідних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці.

У подальшому, строк дії зазначеного вище запобіжного заходу неодноразово продовжувався судом, востаннє до 18.04.2020.

Інкриміновані ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,злочини за законодавством України кваліфікуються за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, що відповідно до положень ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року, тому є екстрадиційними. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не минув. Кримінальні правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових та не носять політичного характеру.

З матеріалів клопотання вбачається, що на території України громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності не притягується.

20.07.2018 ОСОБА_5 звернувсь із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до Управління Державної міграційної служби України в Київській області.

Рішенням Державної міграційної служби України від 28.02.2019 № 103-19 громадянину Ісламської Республіки Іран ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Зазначене рішення оскаржено останнім у судовому порядку.

Наказом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 20.12.2022 № 168/1 заяву громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту взято на повторний розгляд та станом на 21.02.2023 його заява перебуває на розгляді Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Відповідно до ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 1993 року, у відносинах один з одним при виконанні Конвенції Договірні Сторони користуються державними мовами цих сторін або російською мовою.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слід зазначити, що прокурор у клопотанні та в судовому засіданні не довела неналежної поведінки ОСОБА_5 , оскільки останній з`явився на розгляд клопотання, не ухиляється від органу досудового розслідування чи суду, має постійне місце проживання, дружину та двох малолітніх дітей, відтак слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування відносно останнього запобіжного заходу.

Окрім того, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу перебував без запобіжного заходу та мав належну процесуальну поведінку. Будь-яких даних щодо порушення процесуальних обов`язків прокурором не надано та в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-179, 193-194, 372, 376, 585 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

у задоволенні клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_14 ( ОСОБА_5 ) - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 24.03.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1