ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/252/23

Провадження № 11-сс/4820/60/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про обрання стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 19 березня 2023 року, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0001317 від 11.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

19 січня 2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 прохає скасувати ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2023 року, посилаючись на те, що слідчим та прокурором не було обґрунтовано такого ризику, як можливого впливу на свідків, відсутні такі дані і у протоколах допиту вказаних осіб, належних доказів такого обґрунтування не містять матеріали кримінального провадження. Отже, судове рішення винесено в порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме ст.ст. 177, 183 КПК України.

Заслухавши доповідача, захисника, підозрюваного які прохали задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В матеріалах судової справи містяться матеріали щодо обґрунтованості підозри саме у вчиненні вказаного злочину.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і тлумачення поняття, «обґрунтованості підозри», надане Європейським судом з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей про Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р. Так, суд зазначив, що стосується ступеня «підозри», то суд перш за все хоче відмітити, що як вказано в його рішенні по справі Броуган та ін.., «стаття 5 п.1 «С» не передбачає, що слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або в момент арешту, або в період тримання під вартою. Метою допиту під час затримання є подальше просування кримінального переслідування шляхом підтвердження, або усунення конкретної підозри, яка обґрунтовує арешт: факти, які викликали підозру ще не досягли того рівня, який є необхідним для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступній стадії кримінального процесу.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини за яких вчинено злочин, в якому його підозрюють, існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно вважав, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, так як жоден більш м`який запобіжний захід, на вказаній стадії досудового розслідування, не здатний запобігти ризику, встановленому в судовому засіданні та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, колегія зазначає, що слідчим суддею правильно встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від 3 до 7 років позбавлення волі, він може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою покращення свого становища, може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки встановлено, що підозрюваний проходить військову службу у гранатометному взводі роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), відтак, знаходиться на віддаленій відстані від органу досудового розслідування та суду, може бути переведений до нового місця служби, що унеможливить його явку до слідчого, прокурора, суду, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення проти громадської безпеки, в тому числі збувати на території України вогнепальну зброю та боєприпаси. Наявність родини не є єдиною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про обрання стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 19 березня 2023 року, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн., залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді