УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 28.05.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, працюючого у ТОВ «Торговий дім» на посаді мерчендайзера, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, а саме в обвинувальному акті не вказане точне місце вчинення кримінального правопорушення, адже місце визначене як підземний перехід, що фактично означає усю територію навкруги в межах суб`єктивного визначення відстані.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечував, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, у ньому визначено час, спосіб, місце вчинення злочину. Так, місцем вчинення кримінального правопорушення визначено місце поруч із входом до підземного переходу «Західний», з боку будівлі метрополітену станції метро «Вокзальна», розташованого за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, тобто місце вчинення правопорушення вказано настільки детально, що його можна ідентифікувати.

Потерпілий підтримав прокурора.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт, який надійшов на розгляд до суду, складено і підписано прокурором, до обвинувального акта додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, зокрема, розписки про отримання підозрюваним копій обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Також він містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення відповідних статей КК та формулювання обвинувачення.

Суд підкреслює, що в п.3 ч.3 ст.314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, з урахуванням функціонального аналізу положень ст. 291, 314 КПК, для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК.

Так, твердження захисника про те, що органом досудового розслідування не встановлене точне місце вчинення кримінального правопорушення, є непереконливими, оскільки, як зазначено в обвинувальному акті, місцем вчинення кримінального правопорушення визначено місце поруч із входом до підземного переходу «Західний», з боку будівлі метрополітену станції метро «Вокзальна», розташованого за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, що є достатнім для розуміння звичайної людини щодо місця вчинення правопорушення.

З огляду на викладене, зауваження захисника у цій частині не можуть бути прийняті до уваги при вирішенні питання про повернення обвинувального акта.

На підставі викладеного, керуючись статтями 134, 314, 315, 316, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 07.10.2022 року.

Суддя ОСОБА_1