Справа № 635/4387/18
Провадження № 1-і/545/25/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
за участі захисника-адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду Полтавської області клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000092 від 10.10.2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень зач. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 посилаючись на те, що у провадженні Харківського районного суду Харківської області перебувало кримінальне провадження №0000092 від 10.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України.
Зазначив, що наявні у даному випадку ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. Зокрема існують ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що обвинувачений скоїв особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення покарання або вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки не наведено доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України для продовження запобіжного заходу та просила змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із позбавленням волі.
Обвинувачений у судове засідання не доставлений у зв`язку з тим, що на території м. Харкова ведуться бойові дії. Також неможливою є його участь у судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції із Державною установою «Харківський слідчий ізолятор», де перебуває обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки доступ до мережі інтернет відсутній у зв`язку із пошкодженням кабельної мережі. Надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан».
Згідно з Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Розпорядженням Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосудця під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду прокурором відповідно до ст.199 КПК України, яке відповідає вимогам ст.184 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.
Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 12.02.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, який в подальшому продовжувався відповідними ухвалами слідчого судді та колегією суддів, останній раз до 31.03.2022 року.

У відповідності до вимог ст. 615 КПК України стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 31.05.2022 року.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин за ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, злочин за ч.2 ст.185 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк а тому, згідно вищезазначених положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, з огляду на вищевказане, характер, тяжкість та наслідки вчинених інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинів, а також характеристику його особи, суд доходить висновку про те, що такі обставини беззаперечно доводять існування ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, продовження існування ризику можливого вчинення кримінального правопорушення, впливу на потерпілих та свідків, можливості переховування від суду з огляду на обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого та нетяжкого злочинів .

Окрім того, суд при прийнятті рішення за результатами розгляду клопотання прокурора враховує практику ЄСПЛ, в тому числі п. 33 рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейського Суду з прав людини визначено вказує, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки в залежності від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому, необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язку з державою, в якому він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню ( «Бекчиєв проти Молдови» ). Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою ( «Ноймайстер проти Австрії» ).

Окрім того, суд враховує обставини вчиненого злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , характеристику його особи, відсутність відомостей, які б вказували на наявність міцних соціальних зв`язків з державою, які б могли бути беззаперечним стримуючим фактором, що може виключати наявність ризику переховування від суду, тому суддя вважає, що також може існувати ризик переховування обвинуваченого від суду.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.
Враховуючи викладене у всій сукупності, суддя вважає, що на теперішній час лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну процесуальну поведінку.

Згідно зі ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто по 25 липня 2022 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
ухвалив:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 10.10.2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень зач. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, а саме до 25 липня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення,

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1