Справа № 344/7660/22
Провадження № 1-кп/344/979/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали про обвинувачення:

ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Корабельне Чернеччинської територіальної громади Охтирського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого по тимчасових заробітках, раніше несудимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), за наступних обставин.

Згідно виконавчого листа №344/3751/2016, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 17.06.2016, встановлено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочато згідно рішення Івано-Франківського міського суду з 25.03.2016 року.

15 вересня 2016 року Тисменицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження №52232710 на виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.05.2016 року за №344/3751/16-ц.

Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 неодноразово викликався до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). ОСОБА_2 знав про обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 .

Протягом часу, а саме з 2016 року по січень 2021 року ОСОБА_2 частково сплачував аліментні платежі на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 . В подальшому, в період часу з 2021 року по 01.06.2022 рік ОСОБА_2 сплатив аліменти один раз, а саме у січні 2021 року в сумі 1 200 гривень. З того часу ОСОБА_2 жодних коштів на утримання неповнолітнього сина не сплатив.

Таким чином, ОСОБА_2 , маючи можливість сплачувати кошти в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина, будучи належним чином повідомленим про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Як результат, станом на 20 червня 2022 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів в користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина становить 53 098,64 гривень, що сукупно становить суму виплат більшу, аніж сума відповідних платежів за три місяці.

Обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд його у спрощеному провадженні.

Відповідно до ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні також додано: письмову заяву підозрюваного, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Потерпіла ОСОБА_3 також подала заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України ознайомлена.

Згідно із ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

За таких обставин, суд вважає, що є всі правові підстави розглянути даний обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), органом дізнання кваліфіковано вірно, оскільки така кваліфікація ґрунтується на зазначених вище обставинах вчинення кримінального правопорушення та відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, його молодий вік, а також те, що він раніше несудимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства або обмеження волі, а тому вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, у вигляді громадських робіт, оскільки таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у вигляді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Речові докази:

- копії документів виконавчого провадження №52232710, які постановою слідчого від 26.04.2022 року визнано речовим доказом зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч.1 ст.394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_6