Провадження №1-кп/761/2740/2022
В И Р О К
іменем України

28 липня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2022 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Конюшки Львівської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, учасника бойових дій, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
І . Історія провадження.
19.07.2022 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 надійшов обвинувальний акт з додатками, у кримінальному провадженні № 0001295, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2022 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 20.07.2022 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст.314-316 КПК України.
Ухвалою судді від 26.07.2022 у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
ІІ. Виклад обставин справи.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , 31 травня 2022 року, приблизно о 22 годині 35 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , вчинив погрозу вбивством, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у яких були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вечірній час, перебуваючи у центральній частині міста Києва познайомився з раніше не відомими йому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , після чого вони разом направились до квартири АДРЕСА_3 , для подальшого відпочинку.

У подальшому, 31 травня 2022 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалося за можливе, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 продовжили відпочивати та вживати алкогольні напої. Після чого, 31 травня 2022 року, приблизно о 22 годині 35 хвилин, між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт на ґрунті того, що ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння пройшов до холодильнику, який розташований на кухні зазначеної квартири та самовільно діставши звідти алкогольні напої почав продовжувати вживати їх, у відповідь на такі дії ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 попросили його залишити приміщення квартири.

Однак, ОСОБА_3 не бажаючи виконувати законні вимоги мешканців вищевказаної квартири, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а також припиняти свої дії, маючи на меті продовження конфлікту, вирішив здійснити погрози вбивством відносно останніх, будучи при цьому переконаним, що при здійснені погроз ОСОБА_5 та ОСОБА_7 сприйматимуть їх як реальні, та такими, які спровокують їх побоювання за своє життя. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення погрози вбивством ОСОБА_3 , 31 травня 2022 року, о 22 годині 35 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , почав висловлювати прямі погрози фізичної розправи та безпосередньо вбивством відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діставши з кобури, яка була розташована у нього на поясі штанів, пістолет «Макарова» з маркуванням № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, споряджений 8 набоями та направивши його в бік останніх. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , здійснив з пістолета «Макарова», з маркуванням № НОМЕР_1 , який тримав в руках 2 постріли у стіну, тим самим маніпулюючи психоемоційним станом ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою того, щоб останні сприйняли його погрози вбивством, як реальні побоюючись здійснення цих погроз.
Надалі, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, з метою того, щоб останні сприйняли погрози вбивством, як реальні побоюючись здійснення цих погроз, направив на потерпілих пістолет Макарова з маркуванням № НОМЕР_1 , в якому знаходились ще 6 набоїв та висунув усну вимогу до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вийти з приміщення квартири АДРЕСА_3 , тим самим продовжуючи маніпулювати психоемоційним станом останніх, які виконали вимоги ОСОБА_3 та вийшли з приміщення квартири на сходову клітину, та в подальшому під психологічним тиском з боку ОСОБА_3 , побоюючись за здійснення погроз вбивством ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийшли на вулицю та направились в бік вулиці Богдана Хмельницького в місті Києві, де ОСОБА_3 було затримано працівниками поліції.
Крім того, 31 травня 2022 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_4 , був затриманий ОСОБА_3 ,який придбав, зберігав та носив вогнепальну зброю пістолет Макарова з маркуванням № НОМЕР_1 , 1988 року випуску та 8 набоїв до нього з маркуванням 9 мм «ФОРТ Makarov», що відноситься до боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, без мети збуту.

Відповідно до додатку № 1, затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, Боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. Вибухові речовини - це хімічні сполуки чи суміші, здатні під впливом зовнішнього імпульсу до самопоширення з великою швидкістю хімічної реакції із утворенням газоподібних продуктів та виділенням тепла. До них належать амоніти, амонали, тротил, вибухові напівпродукти утилізації - порохи тощо. Засоби ініціювання - зовнішні джерела імпульсу для здійснення вибуху (електродетонатори, капсуль-детонатори, вогнепровідний та детонаційний шнури тощо). Вибухові речовини та бойові припаси не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право перевезення, придбання, зберігання, виготовлення чи збут бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів та вибухових речовин, не маючи відповідного дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, у невстановлений слідством час, однак не пізніше 31 травня 2022 року та у невстановленому місці придбав, та почав зберігати, без передбаченого законом дозволу, пістолет Макарова з маркуванням № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, калібру 9х18 мм., що відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї та 8 патронів, калібру 9х18 мм., які належать до боєприпасів.

Після чого, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 , 31 травня 2022 року, перевіз пістолет Макарова з маркуванням № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, калібру 9х18 мм., що відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї та 8 патронів, калібру 9х18 мм., які належать до боєприпасів, до центральної частини міста Києва та став носити зброю при собі.

У подальшому, 31 травня 2022 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 58, що розташований за адресою: місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, був затриманий співробітниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, та в ході затримання ОСОБА_3 , у останнього виявлено та вилученопістолет Макарова з маркуванням № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, калібру 9х18 мм., що відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї та 6 патронів, калібру 9х18 мм., які належать до боєприпасів та 2 стріляні гільзи, калібру 9х18 мм., які ОСОБА_3 ,зберігав при собі без мети збуту.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, визначених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дані кримінально карані діяння. ОСОБА_3 зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.
Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Прокурор у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі та просила визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 2 місяців арешту, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, застосовуючи ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі та застосовуючи ст. 75 КК України, звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
ІІІ. Положення закону, яким керувався суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.129 КК України погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до двох років.
Згідно з ч. 1 ст.263 КК України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч. 1 ст.70 КК України).
Також, при ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях "Коробов проти України" від 21.10.2011, "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
ІV. Висновки та мотиви суду.
Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає "поза розумним сумнівом" доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози та ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно вимоги СІП Шевечнківського УП ГУНП у м. Києві проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно відповіді на запит № 116/9/кц/5/13981 від 01.07.2022 Начальника кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 03.04.2019 по 07.10.2021 та отримав статус учасника бойових дій, про що видане відповідне посвідчення № НОМЕР_3 , відповідно до довідки КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" № 460569 від 08.06.2022 ОСОБА_3 , 2000 року народження, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, згідно характеристики, виданої за місцем реєстрації ВК Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області №119 від 07.06.2022 характеризується позитивно, відповідно до службової характеристики, виданої командиром Військової частини НОМЕР_2 характеризується позитивно, до виконання службових обов`язків відноситься відповідально, згідно характеристики Гімназії с. Шишлятичі Шегинівської сільської ради, ОСОБА_3 доброзичливий, уважний, активний, має власну думку.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є не тяжким (ч.1 ст.129 КК України) та тяжким злочином (ч.1 ст.263 КК України);
- особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, проходить військову службу, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, за місцем проживання та військової служби характеризується позитивно;
- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .
Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 N 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності").
Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому нічого протиправного не вчиняти.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, при наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, відсутність тяжких наслідків злочину, що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого та критичним відношенням винного до вчиненого, суд вважає за пропорційне призначити покарання ОСОБА_3 у виді арешту в межах санкції ч.1 ст. 129 КК України на строк 2 місяці; у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України на строк 3 роки.
Також, при призначенні покарання суд враховує тяжкість злочину, досліджуючи особу винного, яка має позитивну динаміку поведінки, бажання виправитись, його дійсно щире каяття, повну свідомість та відповідальність, всі вище перелічені обставини, та приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, - застосувавши інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого, відповідно до ст. 76 КК України, такі обв`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що сприятиме досягнення мети покарання.
Покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винного з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та його особи.
Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.
У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи у кримінальному провадженні № СЕ-19/111-22/18051-БЛ від 01.06.2022, які складають 1201,34 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись статтями 2, 7, 368 371, 373, 374, 376, 381 - 382 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 50, 65 67, 69, 75, 76, 77, 107, 307 Кримінального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129 та ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту;
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення судової експертизи:
- №СЕ-19/111-22/18051-БЛ від 01.06.2022 у сумі 1201 (тисяча двісті одна) грн. 34 (тридцять чотири) коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- 1 (одну) деформовану кулю, яку було поміщено до пакету Національної поліції KIV 2146514 конфіскувати;
- 1 (один) DVD-R диск, який містить відеозаписи події, які мали місце 31.05.2022 в приміщенні кв. АДРЕСА_3 зберігати в матеріалах справи;
- 1 (один) DVD-R диск, який містить відеозаписи події, які мали місце 31.05.2022 за адресою: АДРЕСА_5 зберігати в матеріалах справи;
- пістолет «Макарова» № НОМЕР_1 , 1988 року, який відноситься до нарізної, коротко ствольної вогнепальної зброї, з магазином та шістьма набоями до нього, та дві гільзи конфіскувати.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1