печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_2, розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

10.12.2021 року до провадження слідчого судді надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України та зобов`язання вчинити дії.

Так, заявник просить суд:

- Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000537 вчинити дії, визначені п. 1 ч.2 ст. 283, п. 10 ч. 1 ст. 284, ч. 4 ст. 284 КПК України в частині підозри ОСОБА_1 та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого суді, прийняти постанову про закриття кримінального провадження.

- Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000537 протягом 24 годин з моменту прийняття постанови про закриття кримінального провадження №0000537 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Положенням статті 284 КПК України регламентовано порядок та підстави закриття кримінального провадження та зазначено, що про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України).

Таким чином, прокурор встановивши підстави для закриття кримінального провадження виносить про це постанову і жодних інших дій не вчиняє, тобто приймає процесуального рішення.

З аналізу вищевказаних норм кримінального процесуального законодавства вбачається, що клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження не містить у собі прохання про проведення процесуальної дії, а відтак постанова за наслідками розгляду такого клопотання не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу з урахуванням вимог ст. 220 КПК України.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Наряду з вказаним, слід відмітити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відтак, вимоги заявника про зобов`язання вчинити зазначені дії, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_2