Справа№ 938/29/22
Судове провадження № 1-кп/938/40/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за №0000076, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, утриманців немає, депутатом не обирався, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої юридичної особи та

одночасно цивільного позивача ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

обвинувачений ОСОБА_3 , 06 жовтня 2021 року перебуваючи у лісовому масиві в межах адміністративної території села Гринява, Білоберізької сільської ради, Верховинського району Івано-Франківської області, що відноситься до кварталу №20 виділу №6 Яблунецького лісництва Верховинського районного лісгоспу, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, умисно, з корисливих мотивів, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, за допомогою власної бензопили іноземного виробництва (Китай) здійснив незаконну порубку лісу, а саме десяти сироростучих дерев породи «ялина», загальною кубомасою 3,25 м3, чим заподіяв довкіллю та державним інтересам в особі Білоберізької сільської ради істотну шкоду в сумі 25 793грн 88коп.

Таким чином вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.246 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, визнав повністю. Суду показав, що він проживає в одному будинку разом зі своєю вісімдесяти п`ятирічною матір`ю. Оскільки для опалення будинку, в якому вони проживають, використовуються дрова, він звертався до Білоберізької сільської ради та Яблуницького лісництва із заявами, щоб отримати (виписати) необхідні дрова. Проте його заяви були залишені без реагування, дрова виписані йому не були, томі він вирішив зрубати їх самовільно. З цією метою у жовтні 2021 року він направився на свою толоку (пасовище) яка знаходиться на території Яблуницького лісництва, та за допомогою бензопили зрубав там 10 (десять) сироростучих дерев породи ялина, які привізши додому порізав та порубав на дрова. При цьому зазначив, що дозволу на рубку вказаної деревини він не мав, хоча йому було відомо про те, що рубка деревини в лісі без дозволу, заборонена. Також пояснив, що на наступний день після події, до нього прийшли працівники поліції, яким він показав місце рубки та пні які залишились на місці зрубаних дерев.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється та про вчинене шкодує, просить суворо не карати. Цивільний позов визнав. Також звернув увагу на те, що на даний час в нього відсутні кошти для відшкодування шкоди чи сплати штрафу, оскільки він був мобілізований до лав Збройних сил України, проте, ще не отримував жодних виплат, так як перебуває на лікуванні у медичному закладі. Однак після одужання має намір продовжити службу у Збройних силах України.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.246 КК України, оскільки він здійснив незаконну порубку дерев у лісі, чим заподіяв державі істотну шкоду на суму 25 793грн 88коп.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.ст. 50, 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, ОСОБА_3 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, проживає із матір`ю, яка є особою похилого віку, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

Згідно досудової доповіді від 12.04.2022 зробленої Верховинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення є середній а ризик небезпеки для суспільства є низький. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлені.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме вчинення злочину вперше, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, щире каяття та сприяння органам слідства у розслідуванні справи, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і такому сприятиме покарання у виді штрафу, яке є найменш суворим видом покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення.
Прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_6 подано цивільний позов в інтересах держави в особі Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища,.

При розгляді цивільного позову прокурора суд враховує, що обвинувачений його визнав в повному обсязі.

Виходячи із змісту ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_3 завдано майнову шкоду в розмірі 25793грн 88коп.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення (ч.4 ст.1193 ЦК України).

Таким чином з ОСОБА_3 на користь Білоберізької сільської ради слід стягнути 25 793грн 88коп. шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Крім того у відповідності до ст. ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись статтями 349, 368-371,373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.246 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок).

Цивільний позов прокурора Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Білоберізької сільської ради матеріальну шкоду у розмірі 25 793 гривні 88 копійок (двадцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто три гривні вісімдесять вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати - витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 2 745 гривень 76 копійок (дві тисячі сімсот сорок п`ять гривень сімдесят шість копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7