В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 травня 2022 року Справа № 596/1421/18
Номер провадження1-кп/608/9/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8
захисників обвинуваченого ОСОБА_7 -- адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродження та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
в злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
17 березня 2018 року в першій половині дня особа, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку, разом із своїм батьком, обвинуваченим ОСОБА_7 проходив об`їзною автодорогою НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 цей час обвинувачений ОСОБА_7 висловив своєму синові намір про викрадення майна із приміщення автомобільної мийки, розташованої по АДРЕСА_4 і на таку пропозицію син погодився.
Цього ж дня близько 13-ї години обвинувачений ОСОБА_7 запросив у своє домогосподарство, яке розташоване за адресою АДРЕСА_4 , знайомого, обвинуваченого ОСОБА_8 , та запропонував йому долучитися до участі у вчиненні крадіжки. Достовірно знаючи, що крадіжка майна буде здійснена таємно з проникненням у приміщення обвинувачений ОСОБА_8 на дану пропозицію погодився.
Таким чином, всі троє із названих учасників, переслідуючи корисливий мотив, домовились про спільне вчинення злочину.
Надалі з метою скоєння таємного викрадення чужого майна обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інша особа, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку, за попередньою змовою групою осіб, біля 21-ї години пішли на територію автомобільної мийки, яка знаходиться в смт. Гусятин.
Обвинувачений ОСОБА_7 взяв із дому металевий лом довжиною біля 1 метра для проведення злому приміщень. Увійшовши на зазначену територію автомобільної мийки, яка перебуває в оренді потерпілого ОСОБА_6 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_7 за допомогою металевого лому зламав вхідні ворота автомобільної мийки та вони втрьох проникли всередину приміщення. Далі, в зазначеному приміщенні, а саме неподалік входу, ними було виявлено пістолет до апарату високого тиску та шланг високого тиску довжиною 14 метрів. Крім цього, в господарській кімнаті мийки знаходився апарат високого тиску «Каrcher HD 7/18 4М». Вони втрьох з метою крадіжки винесли із приміщення вище перелічене майно та розмістили його на даній території.
Не зупиняючись на скоєному та продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_8 спільно із обвинуваченим ОСОБА_7 та іншою особою, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку, вирішили проникнути в господарське приміщення, яке розташоване на тій же території та з корисливих мотивів викрасти із нього майно, яке матиме цінність. З цією метою обвинувачений ОСОБА_7 за допомогою сили рук зламав частину вхідних дверей. Після цього останній та особа, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку, увійшли всередину господарського приміщення, а обвинувачений ОСОБА_8 , в свою чергу, залишився поблизу місця проникнення, де спостерігав за відсутністю уваги з боку сторонніх осіб за їхніми злочинними діями.
В середині даного приміщення обвинуваченим ОСОБА_7 та особою, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку, було виявлено в кімнаті, що зліва від входу, автомобільну шину «РLATIN RP310 DIAMANT» 195/65/R15 91V та автомобільну шину «САLAXIE MS2» 215/55 R16 93Т М+S, а в кімнаті, яка знадиться праворуч від входу виявлено велосипед сірого кольору та монітор торгової марки «SAMSUNG» моделі «152B T».
Надалі обвинувачений ОСОБА_7 взяв вищезазначені монітор, шланг та пістолет, особа, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку, взяла велосипед та дві автомобільні шини, а ОСОБА_8 апарат високого тиску.
Вказане майно, а саме: апарат високого тиску «Каrсher HD 7/18 4M» та пістолет до нього вартістю 8 500 гривень, шланг високого тиску довжиною 14 метрів вартістю 420 гривень, велосипед сірого кольору вартістю 1 753 гривні 33 копійки, монітор торгової марки «SAMSUNG» моделі «152В Т» вартістю 357 гривень 50 копійок, автомобільну шину «РLATIN RP310 DIAMANT» 195/65/R15 91V вартістю 1 389 гривень 90 копійок, автомобільну шину «САLAXIE MS2» 215/55 R16 93Т М+S вартістю 400 гривень вони перенесли в домогосподарство по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_7 та в подальшому використали на власний розсуд в корисливих цілях.
В результаті наведеного обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом з іншою особою, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку, заподіяли потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 12 820 гривень 73 копійки.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину в інкримінованому злочині не визнає, давати показання по суті висунутого щодо нього обвинувачення відмовився.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину в інкримінованому злочині визнав повністю, проте також відмовився давати показання.
В судовому засіданні в підтвердження обставин вчиненого злочину та вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стороною обвинувачення були надані та судом досліджені наступні докази.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання, якими підтверджується те, що в березні 2018 року до нього зателефонував знайомий ОСОБА_12 і повідомив про відкриті двері його автомобільної мийки по АДРЕСА_4 . Він приїхав на місце і дійсно побачив відкриті двері автомийки, в зв`язку з чим викликав працівників поліції. Під час огляду працівниками поліції було встановлено, що проникнення в приміщення автомийки відбулося шляхом злому планки вхідних воріт. Погоджується з кількістю викраденого та його оцінкою, на даний час збитки йому відшкодовано, майно повернуто, претензій до обвинуувачених він не має. Просить їм призначити мінімальне покарання без позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_6 6 травня 2022 року в судове засідання не з`явився. 20 травня 2019 року ним до суду подано заяву, в якій він повністю підтримує покази, дані ним в судовому засіданні і більше нічого додати не може. В зв`язку з тим, що він постійно проживає в м. Києві, просив кримінальне провадження розглядати без його участі, претензій до обвинувачених жодних не має.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердив, що весною 2018 року він був у гаражі, де ремонтував свій автомобіль, і до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_14 та запитав, де можна здати металобрухт. Він подивився на те, що останній мав і купив в нього за 300 гривень моторчик, електродвигун, насос, який виявився неробочим. Ці предмети йому не пригодилися, і пізніше він їх здав в пункт прийому металобрухту.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання, про те, що він був власником складського приміщення тваринницької продукції, яке 2 травня 2018 року продав. Раніше це приміщення в нього орендував ОСОБА_6 і в нього були ключі від цього приміщення. Він зробив в цьому приміщенні автомийку. Крадіжка з цього приміщення була в березні 2018 року.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав показання, якими підтверджується, що він з обвинуваченим ОСОБА_8 не знайомий, хоча проживає з ним в одному селі. В квітні 2018 року обвинувачений продав йому колесо діаметром 15 дюймів та монітор марки Самсунг, за що він заплатив йому 100 гривень. Через день-два після цього приїхали працівники поліції і ті речі в нього вилучили.
З рапорта старшого інспектора-чергового Гусятинського ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області від 18 березня 2018 року вбачається, що в зазначений день о 21-й годині 03 хвилини по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про те, що невідома особа в період з 11 березня 2018 року по 18 березня 2018 року шляхом пошкодження вхідних дверей проникла в приміщення автомийки, яке знаходиться в АДРЕСА_4 , звідки викрала апарат висого тиску «Керхер» жовтого кольору, 14 м металогумового шлангу та пістолет до даного апарата.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, вбачається, що 18 березня 2018 року заступник начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_17 прийняв усну заяву від ОСОБА_12 про крадіжку майна, в якій ОСОБА_12 заявив про те, що в період часу з 14-ї години 11 березня 2018 року по 18 годину 18 березня 2018 року невідома особа шляхом злому дверей проникла в приміщення мийки в смт. Гусятин, звідки викрала апарат високого тиску марки «Karcher» жовтого кольору, 14 метрів метало-резинового шлангу для мийки та «пістолет» для автомийки, які належать ОСОБА_6 . Загальна вартість викраденого майна становить 15 500 гривень.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, вбачається, що 11 квітня 2018 року заступник начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_17 прийняв усну заяву від ОСОБА_6 про крадіжку майна, в якій ОСОБА_6 заявив про те, що в період часу з 11 березня 2018 року по 18 березня 2018 року невідома особа (особи) вчинила крадіжку автомобільних шин, апарату високого тиску, шлангу, пістолету до апарату високого тиску , велосиеда та монітора із приміщень на території автомийки в АДРЕСА_4 , чим ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду. Загальна вартість викраденого майна становить близько 26 000 гривень.
Згідно протоколу огляду від 18 березня 2018 року, який було проведено за добровільної згоди ОСОБА_12 , місце огляду є територія автомобільної мийки, розташованої в смт. Гусятин біля об`їзної траси № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 на праві користування відповідно до поданої учасником огляду ОСОБА_12 інформації. Територія, де проводиться огляд, частково огорожена дерев`яною огорожею, проте прохід на територію є безперешкодним з кількох сторін. По ліву сторону наявне приміщення мийки. Вхід в дане приміщення являє собою двостулкові двері залізні (ворота). На вказаних дверях, а саме: внизу на правій частині зліва (місце стику) наявні відгини листа металевого. В місці наявності врізного замка також наявні сліди пошкодження. Врізний замок в положенні відчинено. Також металевий засув прикріплений до правої частини дверей в місці відгинання листа в положенні відкрито (піднятий вгору). Всередині приміщення ОСОБА_12 вказано, де знаходилося викрадене майно, пістолет до мийки, апарат марки «Керхер» та шланг. В ході огляду виявлено навісний замок, який висить на воротах в гараж. Даний замок в положенні відімкнуто, після його огляду він вилучається і опечатується в сейф-пакет. Крім цього, виявлено пошкодження дерев`яних двостулкових дверей, що ведуть в окреме підсобне приміщення. Пошкодження дверей виражається у відсутності зі слідами вибивання частини дверей, що уможливлює проникнення всередину. Також відсутня дверна ручка. Двері замкнуті на врізний замок. Всередині ОСОБА_12 вказано на порушення обстановки. В ході огляду виявлено та вилучено сліди папілярних узорів рук та навісний замок марки «Екстра».
Згідно постанови заступника начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 від 19 березня 2018 року вилучений 18 березня 2018 року навісний замок «Екстра» визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.
Згідно заяви від 13 квітня 2018 року ОСОБА_7 (особа, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку) добровільно зізнався в тому, що в другій декаді березня 2018 року у вечірній час спільно з батьком ОСОБА_7 та ОСОБА_18 проникли в приміщення автомобільної мийки в смт. Гусятин, звідки викрали Керхер для мийки машин жовто-чорного кольору із пістолетом та шлангом до нього, та з одноповерхового приміщення, що поруч, три автомобільні шини, комп`ютерний монітор та велосипед.
Згідно заяви від 2 травня 2018 року ОСОБА_7 (особа, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку) добровільно видав велосипед сірий нікельований, монітор "Самсунг" сірого та чорного кольорів та шину автомобільну, які ним, його батьком обвинуваченим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 були викрадені 18 березня 2018 року з приміщення автомийки, яка розміщена на об`їзній дорозі смт. Гусятин.
Згідно протоколу заступника начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 від 2 травня 2018 року ОСОБА_7 (особа, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку) добровільно видав велосипед сірого кольору нікельований, сідло чорне, передня вилка чорного кольору, на рулі внутрішні краї руків`я із полосами червоного кольору, на яких цифри білого кольору, передня гальма відсутня. Даний велосипед вилучається та опечатується за допомогою нитки білого кольору та пояснювальної бірки з підписами понятих і учасників, якою опечатуються краї нитки.
Також ця ж особа добровільно видала автомобільну шину резинову чорного кольору «DIAMANT» «RP310» розміром 195/65/R15 із малюнком у вигляді півкола жовтого кольору. Дана автомобільна шина вилучається та опечатується за допомогою поліетиленового пакету, верх якого зав`язується ниткою білого кольору, до країв якої кріпиться пояснювальна бірка з підписами понятих і учасників.
В ході проведення цієї слідчої дії велосипед, монітор та автомобільна шина були вилучені.
Згідно постанови заступника начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 від 2 травня 2018 року велосипед, монітор та автомобільна шина визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 6-337/18 від 14 травня 2018 року ринкова вартість велосипеда сірого кольору станом на 17 березня 2018 року могла становити 1753 гривні 33 копійки - при умові працездатності.
Ринкова вартість монітора торгової марки «Samsung/SyncMaster модель «152В Т», станом на 17 березня 2018 року могла становити 357 гривень 50 копійок - при умові працездатності.
Провести дослідження автомобільної шини чорного кольору «DIAMANT» «RP310» розміром 195/65/R15 та дати відповідь на поставлене запитання не виявилося можливим у зв`язку із тим, що дослідження вище вказаного об`єкта виходить за межі компетенції судового експерта з правом проведення товарознавчої експертизи.
Згідно протоколу обшуку від 17 травня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 3 травня 2018 року в господарстві за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 в АДРЕСА_4 між побутовим сміттям навпроти господарської будівлі виявлено уламок пластику чорного кольору довжиною 26,5 см, шириною 20 см. На вказаному уламку пластику наявна наліпка з надписами «KARCHER», RM55, RM 25, Service: 5.391-166.0». Далі під час проведення обшуку в приміщенні господарської будівлі виявлено предмет пластиковий, жовтого кольору, заокруглений по краях, який зовні схожий на передню кришку апарата високого тиску. Вказаний предмет має чотири отвори та решітку. На даному предметі наявний надпис «KАRCHER HD 7/18-4M». Крім цього, в тому ж приміщенні господарської будівлі виявлено предмет, а саме: два колеса жовтого і чорного кольору, які по їх центру з`єднані металевою трубкою. Далі в тому ж приміщенні виявлено конструкцію зовні схожу на задню частину апарату високого тиску. В подальшому під час проведення обшуку в цьому ж приміщенні господарської будівлі виявлено автомобільну шину чорного кольору зі слідами зносу із маркуванням «R16» «GALAXIE». Виявлені предмети в ході обшуку були вилучені.
Згідно постанови заступника начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 від 17 травня 2018 року вилучено в цей день автомобільну шину «R16», «МS2», «215/55», «САLAXIE», «made in Sweden Tubeless» зі слідами зносу, конструкцію зовні схожу на задню частину апарату високого тиску, уламок пластику чорного кольору, кришка пластикова жовтого кольору та два колеса жовтого і чорного кольорів з`єднаних металевою трубкою, визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 4-106/18 від 8 червня 2018 року ринкова вартість наданої на дослідження автомобільної шини «GALAXIE МS2» 215/55 R16 93Т М+S зі слідами зносу станом на 17 березня 2018 року може становити 400 гривень. Ринкова вартість наданої на дослідження автомобільної шини «PLATIN RP310 DIAMANT 195/65 R15 91V станом на 17 березня 2018 року може становити 1389 гривень 90 копійок.
Згідно протоколів пред`явлення речей для впізнання від 16 червня 2018 року ОСОБА_6 впізнав автомобільні шини марки «DIAMANT RP310, 195/65 R15» made in Romania, «GALAXIE МS2» R16 215/55, made in Sweden Tubeless, частини апарату високого тиску жовтого і чорного кольорів з надписами «KARCHER», монітор марки «SAMSUNG», велосипед, які було викрадено з господарського приміщення автомийки в смт. Гусятин.
Згідно довідки Гусятинського РСТ від 7 серпня 2018 року станом на 17 березня 2018 року вартість одного метра шлангу високого тиску бувшого в користуванні становить 30 гривень. Відповідно вартість чотирнадцяти метрів такого шлангу становить 420 гривень.
Згідно довідки Гусятинського РСТ від 7 серпня 2018 року станом на 17 березня 2018 року вартість одного апарату високого тиску "Karcher HD 7/18 4M" бувшого в використанні разом з пістолетом становить 8 500 гривень.
З протоколів проведення слідчих експериментів від 27 липня 2018 року вбачається, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розказали та показали обставини вчинення викрадення майна потерпілого з приміщення автомийки на об`їзній дорозі в АДРЕСА_4 . Дані отримані при проведенні цієї слідчої дії в деталях співпадають з іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження.
Такі ж обставини підтверджуються також протоколом проведення слідчого експерименту від 27 липня 2018 року з участю ОСОБА_7 (особи, відносно якої кримінальне провадження зупинено в зв`язку з оголошенням розшуку).
Під час судового розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_7 -- адвокат ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що заступник начальника слідчого відділення Гусятинського відділу поліції ОСОБА_17 , який проводив досудове слідство в цьому кримінальному провадженні підлягав відводу у відповідності до вимог п.3 ч. 1 ст. 77 КПК України в зв`язку з наявністю обґрунтованих сумнівів у його неупередженості, оскільки він був свідком іншого злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 відносно ОСОБА_19 , а також, відразу після цього, без будь-яких повноважень проводив невідкладні слідчі дії в цьому кримінальному провадженні, а це повністю виключало його участь в будь-яких кримінальних провадженнях стосовно ОСОБА_7 ..
Натомість ОСОБА_17 самовідводу не заявив, а провів розслідування із грубими порушеннями конституційних прав ОСОБА_7 на захист.
Зазначене виразилось у тому, що одразу після затримання ОСОБА_7 , держава в особі регіонального центру з надання БВПД забезпечила надання останньому безоплатної правової допомоги шляхом надання адвокату ОСОБА_11 доручення № 478 від 4 квітня 2018 року для здійснення захисту підозрюваного упродовж строку тримання останнього під вартою і ОСОБА_7 перебував під вартою із 04.04.2018 року по 25.05.2019 року.
Повністю усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_7 забезпечений захистом заступник начальника слідчого відділення ОСОБА_17 здійснив розслідування даного провадження без участі захисника, при цьому використовуючи юридичну необізнаність ОСОБА_7 а також психологічний стан останнього в умовах ізоляції, схилив його до проведення слідчих дій без присутності захисника.
Перші відомості про ніби то причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до крадіжки майна із автомийки слідчий ОСОБА_17 одержав із рапорту о/у сектору кримінального пошуку відділення поліції ОСОБА_20 від 11 квітня 2019 року та заяви ОСОБА_21 від 13 квітня 2019 року.
Про незаконність доставляння ОСОБА_7 свідчить те, що 18 травня 2018 року із обвинуваченим ОСОБА_7 не проводились жодні слідчі дії в кримінальному провадженні, за яким він утримувався під вартою і це відображено у копії реєстру матеріалів кримінального провадження, складеного слідчим СУ ГУНП в області ОСОБА_22 ..
Зазначений протокол допиту ОСОБА_7 як свідка від 18 травня 2018 року навіть не зазначений у реєстрі матеріалів кримінального провадження, що розглядається.
В подальшому, а саме 27 липня 2018 року, використовуючи незаконно одержані викривальні свідчення, ОСОБА_17 схилив ОСОБА_7 до написання заяви про те, що той відмовляється від участі в слідчих діях захисника та того ж дня без участі адвоката оголосив ОСОБА_7 підозру, допитав його як підозрюваного а також провів із ним слідчий експеримент.
І лише 27 серпня 2018 року під час відкриття підозрюваному матеріалів провадження ОСОБА_17 прийняв від ОСОБА_23 заяву про те, що той наполягає на призначенні йому захисника.
Все це вказує на явну упередженість як начальника слідчого відділення Гусятинського відділу поліції ОСОБА_24 , який в силу своїх службових повноважень визначених ст. 39 КПК України здійснював керівництво розслідуванням кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_7 , так і його заступника ОСОБА_17 який безпосередньо проводив розслідування.
Факт розслідування кримінального провадження та здійснення контролю за ним особами, які не мали права брати участь у кримінальному провадженні і обґрунтовано підлягали відводу, а також порушення права ОСОБА_7 на захист є істотним порушенням прав людини на неупереджене розслідування та справедливий суд.
У відповідності до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У зв`язку із цим, в клопотанні захисник просить визнати недопустимими всі докази подані суду прокурором на підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні почину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, які були одержані у процесі розслідування кримінального провадження заступником начальника СВ Гусятинського відділення Підволочиського ВП ГУНП в області ОСОБА_17 ..
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дав показання про те, що він працює на посаді заступника начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції. Коли в відділення поліції надійшло повідомлення ОСОБА_12 про вчинення крадіжки з території автомийки на околиці смт. Гусятин, він виїжджав на місце злочину і проводив огляд місця події, вносив відомості про вчинене кримінальне правопорушення в ЄРДР, проводив інші слідчі дії.
Спочатку злочин був з категорії нерозкритих, так як не було встановлено хто його вчинив. 18 травня 2018 року він допитав як свідка ОСОБА_7 , можливо на підставі рапорту оперативного працівника. Перед початком такого допиту ОСОБА_7 було роз`яснено його права, в тому числі і право відмовитися давати показання. Він погодився давати показання і під час допиту дав показання, в яких повідомив обставини вчиненого злочину. Ці показання не мали вирішального значення, бо в кримінальному провадженні проводилися і інші слідчі дії.
Підозрюваному ОСОБА_7 на стадії досудового слідства було роз`яснено право мати захисника, але він від захисника відмовився. Вже при закінченні досудового слідства ОСОБА_7 подав відповідну заяву і йому був призначений захисник.
В ході досудового слідства було встановлено причетність обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вчинення цього злочину, їм оголошено підозру та обвинувальний акт направлено до суду.
Підстав для його відводу в цьому кримінальному провадженні не було, наявність таких підстав в іншому кримінальному провадженні не могло впливати на вирішення питання його відводу в цьому кримінальному провадженні.
Надаючи оцінку доводам клопотання захисника, визначеній підставі для відводу слідчого (п.3 ч.1 ст. 77 КПК України), суд виходить з того, що порядок відводу слідчого від участі у кримінальному провадженні врегульований ч. 1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Однією з складових засад законності є обов`язок учасників кримінального провадження з боку обвинувачення всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Вимога здійснення неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили. Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.
Значення об`єктивності чи неупередженості слідчого та прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження оцінюється крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст.2 КПК).
Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.
Проте за результатами розгляду кримінального провадження судом не встановлено визначених законодавством обставин (як вказує захисник - наявність упередженості), які виключали би слідчого в проведенні досудового розслідування вказаного кримінального провадження, переконливих доказів упередженості слідчого в цьому кримінальному провадженні стороною захисту не надано.
Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості слідчого, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або рішеннями слідчого і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними.
Водночас, суд зазначає, що непогодження сторони кримінального провадження з процесуальними діями слідчого не є підставою для відводу такого слідчого.
Таким чином, суд вважає, що захисником в силу принципу змагальності сторін не доведено упередженості слідчого в даному кримінальному провадженні, та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого були відсутні.
Щодо твердження захисника про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження було порушено конституційне право ОСОБА_7 на захист суд зазначає наступне.
Так, в постанові від 9 вересня 2021 року (справа № 639/645/19) Верховний Суд зазначив, що забезпечення права на захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого і виправданого у кримінальному провадженні - одна з найважливіших гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина, закріплених ст. 59, ст. 63 ч. 2, ст. 129 ч. 3 п. 5 Конституції України та міжнародними актами, які є частиною національного законодавства щодо прав людини і основоположних свобод (ст. 11 Загальної декларації прав людини; ст. 14 ч. 3 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права; ст. 6 ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово підкреслював, що сумлінне забезпечення здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, є обов`язком держави. Адекватний захист обвинуваченого як у суді першої інстанції, так і в суді вищої інстанції має вирішальне значення для справедливості у системі кримінального судочинства. У рішеннях від 23 листопада 1989 року в справі "Камасинський проти Австрії" та від 13 травня 1980 року в справі "Артіко проти Італії" ЄСПЛ зробив висновок про те, що Конвенція призначена гарантувати не ті права, що є теоретичними та ілюзорними, а ті, що є практичними і реальними. Саме по собі призначення не забезпечує ефективної допомоги, оскільки адвокат, призначений надавати безоплатну правову допомогу, може вмерти, серйозно захворіти, стикатися тривалий час з перешкодами у своїй діяльності або ухилятися від виконання своїх обов`язків. Якщо органи влади ставляться до відома про таку ситуацію, вони повинні або замінити його, або примусити його виконувати свої обов`язки.
Статтями 59, 63 Конституції України гарантовано кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.
Відповідно ст. 20 ч. 2 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.
Підозрюваний, обвинувачений має право, в тому числі на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження, а також на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату (ст. 42 ч. 3 п. 3 КПК України).
Реалізація права на відмову від захисника та відповідна належна правова процедура визначена ст. 54 КПК України, частинами 1 та 3 якої зокрема передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його, проте відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.
Виконуючи вимоги норм КПК України, які регламентують порядок відмови від захисника, необхідно враховувати також правові позиції ЄСПЛ, сформульовані в рішенні від 16 грудня 2010 року в справі "Боротюк проти України", в пункті 80 якого зазначено, що: "ані буква, ані дух ст. 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися (у відкритий чи мовчазний спосіб) від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови". Також у п. 65 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року в справі "Єрохіна проти України" викладена ще одна важлива правова позиція щодо відмови від захисника: "перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за ст. 6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки".
Зазначені вимоги законів щодо підстав та порядку відмови (заміни) особи (підозрюваного, обвинуваченого) від захисника не вказують на конкретну форму волевиявлення особи, необхідну для вирішення судом питання про відмову від захисника. Не містять зазначені положення законів і покладеного на особу, яка відмовляється від захисника, обов`язку обґрунтовувати чи доводити суду наявність обставин, які, на її думку, вказують на те, що захисник не здійснює належним чином захист та не виконує свої професійні обов`язки.
Отже, за загальним правилом, передбаченим ст. 42 ч. 3 п. 3, ст. 54 ч. 1 КПК України, особа (підозрюваний, обвинувачений) без встановлення будь-яких обмежень та умов, керуючись власним волевиявленням має право відмовитися від захисника або замінити його в будь-який момент кримінального провадження в усній або письмовій формі.
В цей же день заступник начальника слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Підволочиського ваідділу поліції ГУНП в Тернопільскій області ОСОБА_17 виніс відповідну постанову про доручення призначити адвоката для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_7 за призначенням.
Водночас суд зазначає, що адвокат ОСОБА_11 здійснював захист обвинуваченого ОСОБА_7 в іншому кримінальному провадженні.
З приводу посилання в клопотанні на допит обвинуваченого ОСОБА_7 як свідка 18 травня 2018 року всупереч вимог Кримінального процесуального кодексу України суд виходить з того, що Верховний Суд в постанові від 18 травня 2021 року (справа №162/512/16-к) зазначив, що кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК України.
Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Колегія суддів зауважує, що отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз положень частини другої цієї статті дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права і основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.
Згідно з вимогами частини першої статті 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнавати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення, а відповідно до вимог частини другої цієї статті - кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.
Тобто законодавцем заборонено стороні обвинувачення вчиняти дії, спрямовані на примушування будь-якої особи до визнання винуватості або говорити з приводу підозри чи обвинувачення, а вчинення дій всупереч цій забороні має визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.
Так, пунктом 1 частини третьої статті 87 КПК України передбачено, що недопустими доказами є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.
Аналогічний висновок висловлено Касаційним кримінальним судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 364/1215/17.
Таким чином, вимоги клопотання захисника про визнання доказів недопустимими задоволенню не підлягає, бо вони суперечать матеріалам кримінального провадження, чинному кримінальному та кримінальному процесуальному закону, загально визнаній судовій практиці, сукупності належних, допустимих, достовірних та достатніх для висновків по суті кримінального провадження доказів.
Згідно зі ст. 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до вимог п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведення її вини, а обвинувальний вирок може ґрунтуватися тільки на переконливих та безспірних доказах.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
А тому, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшла підтвердження та доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб шляхом проникнення в приміщення.
До такого висновку суд дійшов на підставі даних, отриманих з показань потерпілого ОСОБА_6 , свідків, протоколів слідчих дій. При цьому показання потерпілого та свідків є логічними, послідовними та узгоджуються як окремо, так і між собою, а також з іншими доказами, а тому вони судом приймаються до уваги при винесенні вироку.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
З врахуванням таких вимог закону при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, даних про осіб винних, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, в характеристиці на обвинуваченого ОСОБА_7 зазначено про те, що в сільську раду скарги на нього не поступали, обвинувачені не перебувають на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.
Обставинами, згідно з положеннями статті 66 Кримінального кодексу України, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 органом досудового слідства визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно з положеннями статті 67 Кримінального кодексу України, під час досудового розслідування було визнано відносно обвинуваченого ОСОБА_7 вчинення злочину повторно та вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, а відносно обвинуваченого ОСОБА_8 . -- вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
З цього приводу суд зазначає, що вчинення злочину повторно та за попередньою змовою групою осіб, на які в обвинувальному акті посилається орган досудового розслідування, як обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки згідно ч. 4 ст. 67 Кримінального кодексу України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Також така обставина, як вчинення злочину повторно обвинуваченим ОСОБА_7 , в обвинувальному акті вказана безпідставно з тих мотивів, що згідно довідки про судимість раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто він не має непогашених судимостей за злочини, передбачені в примітці 1 до ст. 185 Кримінального кодексу України.
З цих же підстав суд виключає таку кваліфікуючу ознаку з обвинувачення ОСОБА_7 ..
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про осіб обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів призначення їм покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вони обвинувачуються і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Проте зважаючи на вищезазначені обставини, а також відшкодування завданої злочином шкоди, позицію потерпілого про призначення обвинуваченим покарання без позбавлення волі, а тому суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можливе без реального відбуття призначеного їм покарання, однак в умовах здійснення контролю за їхньою поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 Кримінального кодексу України.
Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_25 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Згідно ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Санкція ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України не передбачає конфіскації майна, а з цивільним позовом потерпілий не звертався, у зв`язку з чим, необхідність арешту майна відпала, а тому арешт, накладений на майно згідно ухвали слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 4 травня 2018 року слід скасувати.
У межах кримінального провадження органами досудового розслідування заявлено судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні для проведення судових експертиз на загальну суму 2288 гривень. Оскільки висновок судової дактилоскопічної експертизи не мав доказового значення в цьому кримінальному провадженні, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України витрати на проведення судової товарознавчої та судової автотехнічної експертиз підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави в сумі 1 716 гривень в рівних частинах.
Цивільний позов в кримінальному провадженні відсутній.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності із вимогами ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, --
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
Згідно ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
Згідно ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в доход держави витрати на проведення судових експертиз в кримінальному провадженні в сумі по 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень з кожного.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1