УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2022 Справа №1-261/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання захисника в інтересах засудженого вироком від 22 квітня 2011 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, безробітного,

- про звільнення від відбування додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та про скасування арешту, накладеного на майно,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення останнього від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна, призначеного йому 22 квітня 2011 року за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у зв`язку із закінченням строків давності виконання даного обвинувального вироку, яке мотивується тим, що вирок у частині додаткового покарання не було виконано більше 11 років, а засуджений не ухилявся від відбування призначеного йому додаткового покарання, а, відтак, і в накладеному за постановою від 04.06.2010 року слідчого СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_6 арешті на майно ОСОБА_3 , зокрема, на квартиру АДРЕСА_2 , відпала потреба.

Суд, розглянувши клопотання захисника в інтересах засудженого, заслухавши захисника, який клопотання підтримав, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами кримінальної справи №1-261/11 та матеріалами клопотання у ній, приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_3 підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2011 року, який набрав законної сили 17 серпня 2011 року, ОСОБА_3 було засуджено за: ч.2 ст.307 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого ОСОБА_3 ; ч.1 ст.310 КК України на 3 роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_3 було визначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого ОСОБА_3

18 серпня 2011 року на адресу ДВС №1 було направлено виконавчий лист про конфіскацію майна ОСОБА_3 в дохід держави для виконання вироку суду від 22.04.2011 року.

Як слідує з матеріалів кримінальної справи, станом на 06 вересня 2022 року вищевказаний вирок щодо ОСОБА_3 в частині відбування засудженим основного покарання виконано, проте в частині конфіскації майна виконаним не був.

За ч.2 ст.80 КК України строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, що стосується ОСОБА_3 , який був засудженим, у тому числі, за вчинення тяжких злочинів, до основного покарання на 5 років 6 місяців позбавлення волі 10 років. Такий же термін 10 років застосовується до строків давності щодо додаткового покарання у виді конфіскації майна. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, в процесі судового розгляду клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_3 , на підставі досліджених та проаналізованих вище судом доказів, встановлено, що з дня набрання чинності, а саме з 17 серпня 2011 року, обвинувальним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2011 року, його в частині додаткового покарання у виді конфіскації майна, не було виконано протягом 11 років, засуджений за даним вироком ОСОБА_3 не ухилявся від відбування покарання, призначеного йому за вказаним вироком, нових злочинів не вчиняв.

Зважаючи на наведене, суд приходить до переконання, що засудженого ОСОБА_3 слід звільнити від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна, призначеного йому 22 квітня 2011 року за вищевказаним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, у зв`язку із закінченням строків давності виконання даного обвинувального вироку у цій його частині.

Крім цього, згідно ч.4 ст.176 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Зважаючи на наведене, а також на те, що за даною ухвалою судом вирішено питання щодо звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна, призначеного йому 22 квітня 2011 року за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, а тому відпала потреба у подальшому арешті належного останньому майна, що був накладеним за постановою від 04.06.2010 року слідчого СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_6 , зокрема, на квартиру АДРЕСА_2 , і він підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537-539, 174 КПК України, ст.80 КК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання, призначеного йому 22 квітня 2011 року за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю, у зв`язку із закінченням строків давності виконання даного обвинувального вироку у цій його частині.

Скасувати накладений за постановою від 04.06.2010 року слідчого СУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_6 арешт на майно, зокрема, на квартиру АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1