Справа № 128/1091/22
УХВАЛА
Іменем України

27 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)12.10.2004 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

2)30.03.2006 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 1 000 грн.;

3)08.12.2006 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 08.01.2008 по закінченню строку відбування покарання;

4)13.11.2008 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;

5)05.06.2009 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

6)25.06.2009 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 24.03.2014 по закінченню строку відбування покарання;

7)26.09.2016 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

8)13.01.2017 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

9)16.03.2017 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

10)23.05.2017 Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 13.10.2016 по 23.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі; вирок Тростянецького райсуду Вінницької області від 13.01.2017 ухвалено виконувати самостійно,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, в якій він просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки він відбув більше двох третин строку покарання, призначеного йому судом, повністю визнає свою вину та у вчиненні злочину щиро розкаявся, перебуває в цивільному шлюбі, має на вихованні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює, заявлений по справі позов відшкодовує, має 7 заохочень, відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України стягнень не має. З огляду на що просить суд замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме позбавлення волі замінити на обмеження волі.

На виконання вимоги суду, зазначеної в ухвалі суду про призначення судового розгляду заяви, установою відбування покарання ДУ «Стрижавська ВК (№81)» було надано особову справу засудженого ОСОБА_5 , характеристику на засудженого, довідку щодо стягнень та заохочень та довідки про нараховану винагороду.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що він працює, порушень не здійснює, відшкодовує шкоду згідно вироку суду. Стверджує, що зазначені в наданих суду матеріалах порушення режиму відбування покарання дійсно раніше вчиняв, однак не виконав команди відбою через стан здоров`я, виявлену порошкоподібну речовину він знайшов, нетактовну поведінку пояснив тим, що його намагались впіймати, а щодо наявності вилученого забороненого предмета вказав, що телефон йому потрібен, щоб дзвонити рідним. Злочини він вчиняв через свій, на той час, молодий вік. Працює в установі з 2018 року, за цей час здобув спеціальність верстатника деревообробних верстатів.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні при розгляді даного клопотання підтримав надану суду характеристику на засудженого та висновок установи щодо застосування ст. 82 КК України. Вказав, що засуджений під час відбуття покарання в колонії отримав 6 заохочень та працевлаштований. Разом з цим, за порушення встановленого порядку відбування покарань засуджений має 14 дисциплінарних стягнень, судимий більше 9 разів та не відшкодував шкоду за вироком суду в повному обсязі. Тому вважає недоцільним застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання відповідно до ст. 82 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні заяви засудженого відмовити, враховуючи дані про поведінку засудженого під час відбування покарання, а саме те, що він 14 разів притягався до дисциплінарної відповідальності та не вчинив дій, щоб бути зразком для інших засуджених.

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
На даний час ОСОБА_5 є засудженим вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.05.2017 за ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 13.10.2016 по 23.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі; вирок Тростянецького райсуду Вінницької області від 13.01.2017 ухвалено виконувати самостійно.

Відповідно до характеристики засудженого, початок строку засудженому ОСОБА_5 рахується за даним вироком з 13.10.2016, кінець строку 02.02.2025.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.10.2016, під час тримання в ДУ «Вінницька УВП (№ 1)» характеризувався посередньо, дисциплінарні стягнення не застосовувались, заохочень не отримував. В ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 17.07.2017, де за час відбування покарання ОСОБА_5 6 разів заохочувався у встановленому законом порядку, однак згідно позиції адміністрації установи, це не свідчить про сталість його виправлення. За період відбування покарання 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення встановленого порядку відбування покарання. Працевлаштований на державному підприємстві в якості різноробочого. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику щодо себе реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку не завжди утримує в чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Виконує під контролем передбачені законом вимоги персоналу установи. Не завжди виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для їх виконання. До суспільно корисної праці відноситься задовільно, не завжди проявляє корисну ініціативу, але виконує під наглядом адміністрації. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує слабо, не завжди робить належні висновки для себе. Залучений до реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», проте не бере активної участі у реалізації цієї програми. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Соціально-корисні зв`язки підтримує з співмешканкою шляхом телефонних розмов, за час відбування покарання надано 1 короткострокове побачення, отримано 16 посилок та 3 передачі. Вину в скоєному злочині визнав частково. Згідно вироку суду зобов`язаний до сплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів. До установи надійшов виконавчий лист на суму 17 063, 68 грн., з них відшкодовано 642, 34 грн.

Згідно підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту ОСОБА_5 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

13.02.2019 комісією установи було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, що не стає на шлях виправлення.

18.08.2020 комісією установи було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як особі, що не стає на шлях виправлення.

Застосуванню ст. 81 КК України за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 02.02.2022. Комісією установи 17.02.2022 було відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.

На даний час на профілактичному обліку в установі не перебуває.

З позиції установи відбування покарань, викладеної в характеристиці засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що адміністрація установи вважає недоцільним застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_5 , з огляду на наступне. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 6 разів заохочувався у встановленому законом порядку, проте це не свідчить, про виправлення засудженого. Так, засуджений 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких 4 рази за вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання. Крім того, раніше засуджений 9 разів притягувався до кримінальної відповідальності, з яких 3 рази звільнявся на підставі ст. 75 КК України (з випробуванням), після чого позитивних для себе висновків не зробив, що може вказувати на можливість повторного вчинення ним злочину. Має непогашену заборгованість за виконавчими документами, до відшкодування ставиться безініціативно. Таким чином, згідно позиції адміністрації установи, засуджений не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що є необхідною умовою для його ресоціалізації, а тому адміністрація установи вважає, що ОСОБА_5 не досяг ступеня виправлення відповідно до ст. 82 КК України.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого від 22.06.2022, вбачається, що за час відбування покарання на ОСОБА_5 було накладено 14 дисциплінарних стягнень, з яких дисциплінарні стягнення у виді попередження (тричі), догани (двічі), суворої догани (п`ять разів), 10 діб ДіЗО (двічі), 14 діб ДіЗО (двічі) та було застосовано 6 заохочень, а саме дострокове зняття раніше накладеного стягнення (двічі), подяка (4 рази).

З наданих довідок про працевлаштування, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований в майстерні установи та періодично отримував винагороду, а саме у червні серпні та жовтні грудні 2018 року, січні лютому, квітні липні, вересні листопаді 2019 року, січні, березні травні, липні, грудні 2020 року, січні лютому, квітні червні, серпні грудні 2021 року, січні лютому та квітні травні 2022 року.

Згідно долучених до особової справи засудженого Свідоцтва та Додатка до Свідоцтва про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації, ОСОБА_5 03.01.2020 отримав в установі кваліфікацію верстатника деревообробних верстатів ІІ розряду.

Згідно з положеннями, викладеними в ч. ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, злочину проти правосуддя, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, належних висновків не зробив та знову вчинив умисний тяжкий злочин. Тобто застосування щодо нього іспитового строку не сприяло процесу виправлення та відмови від протиправної поведінки в подальшому.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого вбачається, що ОСОБА_5 , відбуваючи покарання з 13.10.2016, отримав протягом 2017 2021 років 14 дисциплінарних стягнень, останнє з яких 03.02.2021, а саме сувору догану, після чого до нього було застосовано лише 4 заохочення, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого. Крім того, будучи працевлаштованим працівником, ОСОБА_5 до даного часу, тобто за більш ніж 5 років, не відшкодував судові витрати в повному обсязі, ініціативи до її відшкодування в добровільному порядку не проявляв.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого. При цьому, відбування покарання у виді обмеження волі, передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.

Суд вважає, що сам факт того, що засуджений ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, пройшов навчання в установі відбування покарання, наразі повністю визнає свою вину, періодично працює, не є безумовною та достатньою передумовою заміни покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання.

Враховуючи наявні відомості про особу засудженого ОСОБА_5 , тяжкість вчиненого ним злочину, а також те, що не зважаючи на неодноразове застосування до засудженого ст. 75 КК України, він продовжував вчиняти нові умисні злочини, та враховуючи його поведінку під час відбування покарання, зокрема притягнення 14 разів до дисциплінарної відповідальності, відсутність критики до виявлених порушень та виправдовування своєї протиправної поведінки, відсутність відомостей про повне відшкодування судових витрат за вироком суду, виконання засудженим передбачених законом вимог персоналу установи лише під контролем, відсутність корисної ініціативи до суспільно-корисної праці та реалізації програми виховного впливу на засуджених, пасивність у сприйнятті заходів виховного та профілактичного характеру, середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах обмеження волі. Таким чином, суд вважає передчасним вирішення питання про заміну невідбутої засудженим частини покарання більш м`яким покаранням. Виходячи з вищевикладеного, в задоволені заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: