Справа № 539/1435/22
Провадження № 1-кп/539/189/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2022

місто Лубни Полтавської області
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України:

громадянина України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Маріуполі Донецької області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; освіта середня; з 2015 року має статус учасника АТО; старший солдат, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого навідника другого мінометного взводу мінометної батареї, розлучений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, та

ухвалив в нарадчій кімнаті цей вирок про таке:
І. Формулювання обвинувачення та статті закону України про кримінальну відповідальність, яке передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа
1.Президент України своїм Указом №64/2022 від 24.02.2022 ввів в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, строк якого продовжений з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

2. ОСОБА_4 має військове звання старший солдат та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого навідника другого мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 з 15.03.2022.

06.04.2022 приблизно о 12:00 годині військовослужбовець ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, не бажав виконувати обов`язки військової служби та без дозволу командування й без поважних причин залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та вибув до свого місця проживання у с. Губське Лубенського району Полтавської області, де проводив час на власний розсуд без виконання обов`язків військової служби.

08.04.2022 приблизно о 12:00 годині військовослужбовець ОСОБА_4 добровільно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 та повідомив про себе і вчинене діяння командиру.

08.04.2022 приблизно о 17:00 годині військовослужбовець ОСОБА_4 повторно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 та вибув до свого місця проживання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та вживав спиртні напої.

09.04.2022 о 20:00 годині працівники поліції доставили військовослужбовця ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння до розташування військової частини НОМЕР_1 , де він повідомив командиру про вчинене діяння.

3.Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.
4.Мотив кримінального правопорушення: небажання виконувати обов`язки військової служби та тимчасове незаконне ухилення від неї.
5.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану без поважних причин.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання
6.26.05.2022 в цьому кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін: прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Ця угода укладена в присутності захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

7.В цій угоді сторони:

-зазначили формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , його правову кваліфікацію за частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України, істотні для цього кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні цього кримінального правопорушення;

-узгодили покарання;

-зазначили про розуміння ними наслідків укладення цієї угоди та її затвердження.

ІІІ. Положення закону, якими суд керувався.
8.Стаття 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

9.Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу»:

Стаття 1, зокрема захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: проходження військової служби. Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: військовослужбовці особи, які проходять військову службу.

Стаття 24, зокрема військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

10.Кримінальний процесуальний кодекс України:

Вимоги до виду вироків, змісту вироку, порядку судового провадження на підставі угоди та вироку на підставі угоди зазначені у частини другій статті 373, статті 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України.

Частини друга статті 469, зокрема, - угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного.

Частина друга статті 473, зокрема, - наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Частини перша та п`яте статті 476, зокрема, - у разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

11.Кримінальний кодекс України:

Частина перша статті 69, зокрема - за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Частина п`ята статті 407 - самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті, -караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

IV. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку
12. В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 погодилися на затвердження угоди про визнання винуватості.

13. В цьому кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним за частиною 4 статті 469 КПК України.

14. Суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє положення частини п`ятої статті 474 КПК України.

15. В порядку частини шостої статті 474 КПК України суд переконався в підготовчому судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

16. Суд встановив:

- три обставини, що пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину;

- обставину, що обтяжує покарання: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

17. Сторони угоди узгодили в угоді покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням статті 69 КК України перейшли до іншого виду покарання штрафу у розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

18. Суд при призначенні обвинуваченому покарання врахував:

-особу обвинуваченого, зокрема його участь в Антитерористичній операції в 2015 році, наявність трьох дітей, яким він допомагає матеріально, його майновий стан, обставини, зазначені у п. 16 цього вироку;

-тяжкість вчиненого кримінального правопорушення тяжкий злочин;

-злочинні дії обвинуваченого не заподіяли тяжких наслідків.

Суд вважає, що погодження обвинуваченого з покаранням, зазначеним в угоді, вказує на його готовність нести це покарання, що істотно знижує ступень тяжкості вчинюваного злочину.

Суд погоджується з узгодженим сторонами угоди покаранням та застосовує статтю 69 КК України і переходить до іншого, більш м`якого виду покарання у виді штрафу, не зазначеному у санкції частини п`ятої статті 407 КК України у погодженому сторонами угоді розмірі.

19. Суд встановив, що ця угода відповідає вимогам закону, тому суд її затверджує.

V. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
20. На час ухвалення вироку запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання немає.

З цих підстав суд ухвалив:
1.Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.05.2022 між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України.

2.Громадянина України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Маріуполі Донецької області, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України та із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.05.2022 покарання у виді штрафу у розмірі одна тисяча сімсот шістдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

4.Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості, може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

6. У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1