Справа №295/8358/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

власника майна ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,-

встановив:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на майно. У клопотанні зазначено, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.07.2022 року вирішено питання про накладення арешту на майно - телефон марки Віво та дві сім-картки, що належать ОСОБА_3 на праві власності.

Заявник зазначає, що вилучене та арештоване майно було придбано нею в магазині, при купівлі оформлено кредит, зобов`язання з погашення якого ОСОБА_3 виконуються.

Посилаючись на непорушність права власності, особливу потребу у використанні арештованого майна із забезпеченням нормальної життєдіяльності, ОСОБА_3 просить скасувати арешт на майно телефон Віво, вві сім-картки.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

В провадженні слідчого відділу Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування за фактом незаконного позбавлення волі осіб та шахрайських дій, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2021 за №0000557 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, в ході досудового розслідування було виявлено, що група невстановлених осіб під приводом надання роботи незаконно позбавляють волі мешканців Житомирської області.

Крім того, в червні 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні магазину «Ельдорадо» двоє невідомих осіб шляхом обману оформили кредит на побутову техніку на ім`я ОСОБА_5 на суму близько 40 000 гривень.

Під час досудового розслідування 29.06.2022 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлені та вилучені об`єкти, які можуть мати значення для кримінального провадження, а саме:

- банківська картка «Otp Bank» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

- банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_4 ;

- банківська картка «УкрСибБанк» НОМЕР_5 ;

- банківська картка «Bank Pekao» НОМЕР_6 ;

- банківська картка «ПриватБанк» НОМЕР_7 ;

- банківська картка «А-Банк» НОМЕР_8 ;

- банківська картка «А-Банк» НОМЕР_9 ;

- тримач для сім-картки «Київстар» № НОМЕР_10 ;

- тримач для сім-картки «Київстар» з номером НОМЕР_11 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 , видане на ім`я ОСОБА_6 ;

- три блокноти з чорновими записами;

- мобільний телефон «Samsung» в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_13 із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_14 ;

- мобільний телефон «Nokia 6300» в корпусі сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_15 ;

- мобільний телефон «Nokia 23305» в корпусі сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_16 ;

- мобільний телефон «Nomi i241» в корпусі сірого-чорного кольору ІМЕІ-1 НОМЕР_17 , ІМЕІ-2 НОМЕР_18 ;

- мобільний телефон «Fly FF243» в корпусі чорного кольору ІМЕІ-1 НОМЕР_19 , ІМЕІ-2 НОМЕР_20 із 2-ма сім-картками «Київстар» № НОМЕР_21 та НОМЕР_22 ;

- мобільний телефон «Honor» в корпусі білого кольору ІМЕІ-1 НОМЕР_23 , ІМЕІ-2 НОМЕР_24 із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_25 ;

- мобільний телефон «Vivo» в корпусі синього кольору ІМЕІ-1 НОМЕР_26 , ІМЕІ-2 НОМЕР_27 із сім-картками «Vodafone» НОМЕР_28 та «Київстар» НОМЕР_11 .

Вищевказані речі постановою від 29.06.2022 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ували слідчого судді від 11.07.2022 року накладено арешт на вилучене майно, в тому числі - мобільний телефон «Vivo» в корпусі синього кольору ІМЕІ-1 НОМЕР_26 , ІМЕІ-2 НОМЕР_27 із сім-картками «Vodafone» НОМЕР_28 та «Київстар» НОМЕР_11 .

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За положеннями ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Згідно з ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Заявником не надано доказів на підтвердження необґрунтованості застосованих заходів забезпечення, або недоцільності їх подальшого застосування.

Продовження дії заходів забезпечення у вигляді арешту, на думку слідчого судді, є необхідним з метою збереження речових доказів, оскільки майно, відносно якого застосовано арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Сама по собі обставина належності майна на праві власності особі, яка не підозрюється у вчинені кримінального правопорушення на певній стадії кримінального провадження, не може усувати або применшувати процесуальний запит органів досудового розслідування на утримання такого майна з метою збереження речових доказів за умови існування достатніх обґрунтованих даних про вчинення кримінального правопорушення з використанням або за допомогою такого майна.

Слідчим суддею не встановлено порушення балансу інтересів між загальними попитами суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Застосовані заходи кримінального забезпечення відповідають критерям необхідності, доцільності, направлені на досягнення завдань кримінального провадження, що полягають у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приймаючи до уваги вищевикладене, клопотання не підлягає до задоволення. .

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Складення повного тексту ухвали відбудеться 01.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1