Справа № 527/2616/22
провадження № 1-кс/527/582/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2022 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000294 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000294 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У своєму клопотанні прокурор зазначила, що 21.10.2022 року близько 17:20 год. у с. Великі Кринки, Кременчуцького району, Полтавської області, при перевірці водійського посвідчення у гр. ОСОБА_5 було виявлено ознаки підробки документу.

21.10.2022 слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, було проведено огляд місця події відкритої місцевості на відрізку автодороги координати 49.4666738, 33.4547448 в межах с. Великі Кринки, вул. Раїси Кириченко, Кременчуцького району, Полтавської області у ході якого у гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлене та вилучено посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_5 з ознаками підробки.

При перевірці даного посвідчення працівниками СРПП ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області по базі ІПНП «посвідчення водія відсутня інформація про видачу водійського посвідчення серія « НОМЕР_1 »на ім`я ОСОБА_5 з ознаками підробки.

За вказаним фактом 23.10.2022 відомості внесено до ЄРДР за № 0000294 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Оскільки в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_5 з ознаками підробки,шляхом позбавлення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 (моб. тел. НОМЕР_2 )та інших будь яких осіб можливості користуватися та розпоряджатися будь-яким способом зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо) та помістити в кімнату зберігання речових доказів відділу поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

У судовому засідання прокурор клопотання підтримувала з підстав та обставин, викладених в ньому.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання в повному обсязі посилаючись на те, що в клопотанні невірно вказана назва суду, тобто вказана неповна назва, крім того саме клопотання містить помилки, невірно вказана дата внесення відомосте до ЄРДР, невірно вказана дата народження ОСОБА_5 , який народився в 1977 році, а в клопотанні вказано 1997 рік, також клопотання необґрунтоване оскільки в якості ознаки підроблення посвідчення водія вказано лише те, що стосовно вказано посвідчення водія відсутня інформація про видачу цього посвідчення водія, інші ознаки підроблення незазначені, до письмового заперечення долучена копія карточки водія, відповідно до якої вказано, що ОСОБА_5 отримав посвідчення водія 21.03.2008 року.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 статті 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що вилучене під час огляду 21 жовтня 2022 року посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_5 відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, може мати значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вище викладенне, клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000294 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 шляхом заборони власнику можливості розпоряджатися будь-яким способом зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо) без залишення в кімнати речових доказів ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, передавши вказане посвідчення водія ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Проголошення повного тексту ухвали відбулося о 12:00 год. 28 жовтня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1