Справа № 451/1494/18
Провадження № 1-кп/451/10/22
ВИРОК
іменем України

12 травня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000397 від 3.08.2018 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не депутат, не адвокат, не нотаріус, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, працюючого у ПАФ ім.М.Шашкевича трактористом машиністом, раніше не судимого,-

за ознаками кримінального правопорушення, передбачуваного ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцяь с.Спасів Сокальського району Львівської області, житель АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не депутат, не адвокат, не нотаріус, освіта середня спеціальна, не працюючий, одруженого, на утриманні має трьох дітей, депутатом нотаріусом та адвокатом не являється, раніше не судимий, -

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_5

- представник потерпілого ОСОБА_6

захисту - обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_7

захисники ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

за участю прокурора, обвинувачених, захисників, представника потерпілого,-

в с т а н о в и в:

2.09.2018 року близько 21.00 год. тракторист-машиніст невідокремленого структурного підрозділу ПП «Західний Буг» в с.Бишів, ОСОБА_3 , перебуваючи в урочищі «Савчиха», що розташоване на території Стоянівської сільської ради, за межами населеного пункту с.Стоянів Радехівського району Львівської області ( в даний час Червоноградського району), за попередньою змовою, спільно з трактористом-машиністом невідокремленого структурного підрозділу ПП «Західний Буг» в с.Бишів, ОСОБА_4 , таємно, з корисливих спонукань, вчинив крадіжку дев`ять тон добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного, марки «8-19-29-3 (S)», яке було пофасовано у вісімнадцять біг-бегів вагою, по п`ятсот кілограм та вартістю 5 850 гривень за один біг-бег, чим спричинив ПП «Західний Буг» матеріальну шкоду на загальну суму 105 300 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжка, таємне викрадення чужого майна, вчинена за попередньою змовою групою осіб та, що завдала значної шкоди потерпілому.

2.09.2018 року близько 21.00 год. тракторист-машиніст невідокремленого структурного підрозділу ПП «Західний Буг» в с.Бишїв, ОСОБА_4 , перебуваючи в урочищі «Савчиха», що розташоване на території Стоянівської сільської ради, за межами населеного пункту Стоянів Радехівського району Львівської області ( в даний час Червоноградського району), за попередньою змовою, з трактористом-машиністом невідокремленого структурного підрозділу ПП Західний Буг» в с.Бишів, ОСОБА_3 , таємно, з корисливих спонукань, шляхом надання засобів, що сприяли вчиненню злочину, а саме крадіжку дев`яти тон добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки «8-19-29-3 (S)» яке було пофасовано у вісімнадцять біг-бегів, вагою по п`ятсот кілограм та вартістю 5 850 гривень за один біг-бег, чим ричинив ПП «західний Буг» матеріальну шкоду на загальну суму 105 300 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, як пособництво у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб та, що завдала значної шкоди потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав частково та суду показав, що у вересні 2018 року спокусився на те, щоб викрасти міндобриво, за свій вчинок шкодує. Він працював у ПП «Західний Буг» на посаді тракториста-машиніста на спецтехніці розкидач міндобрива, за кількість яких не розписувався. Йому привезли міндобриво і він виконував свою роботу. В одній зміні працював із ОСОБА_4 , який вигружав та загружав міндобрива. Ці міндобрива він продав ОСОБА_10 , який не знав, що це викрадене, та не був працівником ПП «Західний Буг». За яку саме суму продав теж не пригадує. Меркові ОСОБА_11 сказав, що їх потрібно відгрузити, кошти при цьому відразу не пропонував. Перший етап загрузили на машину ЗІЛ, погрузку зробив ОСОБА_4 погружчиком. Ці міндобрива були у біг-бегах по 500 кг. кожен. Другий етап був через невеликий проміжок часу, десь до години часу після першої погрузки на великий трактор із прицепом. Під час першої погрузки не впіймали, а під час другої були виявлені працівниками охорони ПП «Західний Буг». Факт крадіжки 2.09.2018 року не заперечує, лише не погоджується із вартістю, яка визначена за міндобрива. На машину ЗІЛ погрузили 18 біг - бегів, яку кількість на трактор не пригадує, погрузку здійснював ОСОБА_4 , який погодився це зробити за його вказівкою та заперечень не висловлював. Озірського знав, бо познайомився із ним в с.Переспа Сокальського району коли він цікавився купівлею спецтехніки. План виконання роботи виконував. Кошти за міндобриво отримав від Озірського при першому етапі загрузки, за другим етапом коштів не надавав. ОСОБА_4 коштів не пропонував відразу, мав намір їх дати після завершення другої погрузки. Просив перед представником потерпілого вибачення в судовому засіданні за вчинене, щиро кається у вчиненому, шкодує за вчинене та просив суворо його не карати та не призначати йому покарання у виді позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_9 звертав увагу суду, що прокурором при кваліфікації злочину невірно визначена вартість майна. Експертиза на досудовому слідстві проведена не була та сторона обвинувачення значний розмір не довела в судовому засіданні. В даному випадку необхідно враховувати вартість майна станом на день викрадення добрива -2.09.2018 року, а не в день закупівлі. У технічній карті вказана вартість добрива без ПДВ, яку й необхідно враховувати на його думку при кваліфікації злочину. Просив врахувати суд, що обвинувачений активно сприяв в розкритті кримінального правопорушення, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, з моменту вчинення ним злочину до кримінальної відповідальності не притягався, став на шлях виправлення, тому немає потреби призначати покарання повязане із позбавленням волі. Якщо суд прийде до висновку про призначення покарання за ч.3 ст.185 КК України, то просив призначити найменшу міру покрання по санкції даної статті. У випадку, якщо суд прийде до висновку про призначення покарання за ч.2 ст.185 КК України, то просив суд застосувати ст.69 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі пятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України визнав частково та суду показав, що 2 вересня 2018 року вчинив злочин в якому розкаюється. Працював в ПП «Західний Буг» на посаді тракториста, до його повноважень входило загрузити та розгрузити міндобрива, він за вказівкою ОСОБА_3 грузив міндобриво на інший транспорт, знаючи та усвідомлюючи, що це міндобриво належить ПП «Західний Буг». При цьому жодної винагороди ОСОБА_3 йому не пропонував. Самого Озірського не знав і з ним не спілкувався. Не може пригадати, яку саме кількість біг бегів погрузив на машину та яку на трактор із причепом. Факт крадіжки 2.09.2018 року не заперечує, лише не погоджується із вартістю, яка визначена за міндобрива. Він здійснював загрузку погружчиком одній і тій самій особі за вказівкою ОСОБА_3 , який повідомив йому що виставить йому за це могорич, про кошти мови не вів, погодився безкоштовно погрузити. Особисто не бачив як Озірський передавав кошти ОСОБА_3 . Просив визначити покарання не повязане із позбавленням волі, оскільки він визнає, що винен та щиро кається у вчиненому, має на утриманні неповнолітню дитину і бажає приймати участь у її вихованні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_12 звертав увагу суду, що обвинувачений вину свою визнав, сприяв у розкриті криманального правопорушення, раніше несудимий, майно повернув, на обіку у лікаря психатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, на утриманні його перебуває дружина, теща та трьоє дітей. Після вчинення кримінального правопорушення до відповідальності не притягався, став на шлях виправлення, тому немає необхідності призначати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із ізоляцією від суспільства. Єдине з чим не погоджується обвинувачний та сторона захисту щодо вартості збитків, оскільки досудовим слідством не було проведено експертизу, а отже розмір завданої злочином шкоди належним чином підтверджено не було, що тлумачиться на користь обвинуваченого. Подав суду з цього приводу письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні (а.с.29-31 том ІІ).

Представник потерпілого ПП «Західний Буг» ОСОБА_6 суду показав, що в судовому засіданні було встановлено, що 2.09.2018 року тракторист-машиніст невідокремленого структурного підрозділу ПП «Західний Буг», ОСОБА_3 , перебуваючи в урочищі «Савчиха», що розташоване на території Стоянівської сільської ради, за межами населеного пункту Стоянів Радехівського району Львівської області ( в даний час Червоноградського району), за попередньою змовою, спільно з трактористом-машиністом невідокремленого структурного підрозділу ПП «Західний Буг» в с.Бишів, ОСОБА_4 , який був пособником, таємно, з корисливих спонукань, вчинили крадіжку дев`ять тон добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного, марки «8-19-29-3 (S)», яке було пофасовано у вісімнадцять біг-бегів вагою, по п`ятсот кілограм та вартістю 5 850 гривень за один біг-бег, чим спричинив ПП «Західний Буг» матеріальну шкоду на загальну суму 105 300 гривень. Цивільний позов не предявлявся, оскільки майно було повернуто. У 2018 році ПП «Західний Буг» був платником ПДВ 20%. Вартість викраденого враховується із врахуванням податку на додану вартість, що відповідає фактичним витратам підприємства придбання нових матеріальних цінностей. Викрадення добрива здійснювалося обвинуваченими без згоди платника податку, а отже не є господарською діяльністю платника податку, тому тягне за собою в ПП «Західний Буг» нарахувати податкові зобовязання виходячи з бази оподаткування. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили викрадення в ПП «Західний Буг» добрива азотно-фосфорне-калійне комплексне, марки 8-19-29-3 (S) в кількості девять тонн (18 біг-бегів), які ПП «Західний Буг» набуло від «Торгового дому «АГРОІМПОРТ ЛТД» по ціні 11700, в тому числі ПДВ 20 % за тонну (накладна №АІ-00014277 від 20 серпня 2018 року), тому загальна сума викраденого становить 105 300 гривень. Вартість біг- бегу без ПДВ 9750 гривень. Подав суду письмові пояснення, які підтримав у судовому засіданнні (а.с.215-217 том І). Позову потерпіла сторона не заявляла, оскільки майно повернуто. Кваліфікація вчиненого злочину є вірною, що підтверджується матеріалами справи, тому просив суд призначити обвинуваченим реальну міру покарання, яку прокурор оголосив в судових дебатах.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За правилами ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У п.274 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: якість доказів також береться до уваги, а також те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, будь-які сумніви щодо їхньої надійності й точності.

За змістом ст.ст. 21,22,30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Статтею 380 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, встановлених у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини вчинення злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінальному процесуальному кодексі України вказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність обвинуваченого у вчиненні злочину доведена».

Стаття 62 Конституції України, встановлено та задекларовано найцінніші та найважливіші засади презумпції не винуватості, зокрема те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Так, імперативними нормами ч.2 Констиуції України та ч.2 ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч.3 ст.62 Констиуції України та ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до п. 6 ч.2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Зазначені положення спрямовані насамперед на забезпечення: правильності кваліфікації кримінального правопорушення (за умови, що розмір шкоди є ознакою складу злочину або кваліфікуючою ознакою); повноти досудового розслідування (оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є елементом предмету доказування); достовірності інформації, яка відображується в підсумкових рішеннях стадії досудового розслідування (згідно з п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням).

При цьому особливістю норми п.6 ч.2 ст.242 КПК України щодо обов`язковості призначення експертизи є також те, що цей імперативний припис мас застосовуватися у провадженнях про кримінальні правопорушення, які мають матеріальний склад злочину, тобто містять суспільно небезпечні наслідки, які можливо обчислити у вигляді збитків або шкоди довкіллю.

Імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

У решті випадків сторона обвинувачення на стадії досудового розслідування зобов`язана незалежно від наявності інших доказів, за допомогою яких можливо встановити розмір матеріальних збитків, звернутися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта або проведення експертизи.

Досудовим слідсвом в порушення п.6 ч.2 ст.242 КК України експертизу не проведено, в процесі розгляду справи сторона обвинувачення не заявляла клопотання про призначення експертизи.

На підтвердження доказів вчинення кримінального кравопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України суду подано: довідку ПП «Західний Буг» від 3.09.2018 року №ЗБ-09-18 з якої вбачається, що добриво було придбане у постачальника ТзОВ «Торговий дім «Агроімпорт ЛТД», згідно видаткової накладної №АІ-00014227 від 20 серпня 2018 року (а.с.95 том І); договір поставки №АІ-00372 від 7.02.2017 року (а.с.32-38 том ІІ); видаткову накладну №АІ-00014227 від 20 серпня 2018 року з якої видно, що вартість добрива азотно-фосфатного-калійного становить за один біг-бег 9750 гривень без ПДВ, із ПДВ 11700 гривень (а.с.96); інвентаризаційний опис №568 станом на 3 вересня 2018 року, який проведений на підставі наказу від 3.09.2018 року №41/Н, з якого видно, що у ПП «Західний Буг» значилось на обліку 81 біг - бег добрива азотно-фосфатного-калійного, проте виявлено 72 біг - бега добрива азотно-фосфатного-калійного; (а.с.97 том І); витяг з технологічної карти по вирощуванню в 2018/2019 сільськогосподарський рік цукрового буряка, із якого вбачається, що вартість 81 мішка добрива становить 789 311 гривень 25 копійок, тобто вартість одної одиниці становить 789 311,25 грн./81 =9744 гривень 60 копійок (а.с.222 том І).

Суд констатує, що посилання прокурора та сторони потерпілого на витяг з технологічної карти по вирощуванню в 2018/2019 сільськогосподарський рік цукрового буряка, видаткову накладну №АІ-00014227 від 20 серпня 2018 року для мети визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, не відповідає вимогам п.6 ч.2 ст.242 КПК України на момент його вчинення.

Також суд зазначає, що обставинами, які підлягали доказуванню у цьому кримінальному провадженні, окрім іншого є і розмір майна - добрива азотно-фосфорне-калійне комплексне марки 8-19-29-3 (S), яке ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2 вересня 2018 року викрали та розмір завданих збитків ПП «Західний Буг».

Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено, що з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатної особи становить: 1762 гривні.

Неоподаткований мінімум доходів громадян становить 17 гривень, проте згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.5 позділу 1 підпунктом 169.1.1 Податкового кодексу України, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Таким чином, розмір податкової соціальної пільги у відповідний період на 2018 рік становить 881 гривня (50 % від 1762 гривень).

У статтях 185,186,189 та 190 КК України Кодексу значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, значна шкода для кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України становить: 881 гривня х 100 = 88100 (вісімдесят всім тисяч сто) гривень.

Суд встановив, що ПП «Західний Буг» набуло від ТзОВ «Торговий дім «АГРОІМПОРТ ЛТД» добрива азотно-фосфорне-калійне комплексне марки 8-19-29-3 (S) по ціні 11700 гривень, в т.ч. ПДВ 20% за 1 тону, що підтверджується накладною №АІ-00014227 від 20 серпня 2018 року та Договором поставки №АІ-00372 від 7.02.2017 року (а.с.95 том І, а.с.32-38 том ІІ). ПП «Західний Буг» в 2018 році був платником ПДВ 20%, займається господраською діяльністю.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2 вересня 2018 року здійснили викрадення в ПП «Західний Буг» добрива азотно-фосфорне-калійне комплексне марки 8-19-29-3 (S), в кількості 9 (дев`ять) тонн (18 біг-бегів).

В матеріалах кримінального провадження наявний витяг з технологічної карти із якого вбачається, що вартість 81 мішка добрива становить 789 311 гривень 25 копійок, тобто вартість одної одиниці становить 789 311 гривень 25 копійок/81 =9744 гривень 60 копійок, що в передарунку на 9 (дев`ять) тонн (18 біг-бегів) їх вартість становить 9744 гривень 60 копійок х 9 = 87 701 гривня 40 копійок (а.с.222 том І).

Відповідно до видаткової накладної № АІ-000114227 від 20.08.2018 року вартість одиниці добрива без ПДВ становить 9750 гривень (а.с.95 том І)

Таким чином на балансі потерпілого добриво за одиницю числилось по вартості без ПДВ, тому дійсна вартість добрива за 1 тонну на думку суду становить 9750 гривень.

Вартість суми викраденого добрива азотно-фосфорне-калійне комплексне марки 8-19-29-3 (S) становить 9750 гривень х 9 = 87 750 гривень, що по кваліфікуючій ознаці розміру заподіяної шкоди не підпадає під кваліфікацію за ч. 3 ст.185 КК України.

Внаслідок злочинних дій обвинувачених судом встановлено розмір майнової шкоди, завданої потерпілій стороні - ПП «Західний Буг», на загальну суму 87 750 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.337 КПК України під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

За правилами ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжка, таємне викрадення чужого майна, вчинена за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди потерпілому та дії ОСОБА_4 - за ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, як пособництво у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та, що завдала значної шкоди потерпілому.

Однак, зазначена кваліфікація на думку суду є невірною та не знайшла свого підтвердження в судовогому засіданні з врахуванням вищенаведеного, а тому суд, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, з урахуванням закріпленого у ст.62 Констиуції України принципу про тлумачення сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, приймаючи до уваги, що прокурором самостійно не змінено обвинувачення, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, вважає за необхідне діяння ОСОБА_3 перекваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, таємне викрадення чужого майна, вчинена за попередньою змовою групою осіб та ОСОБА_4 перекваліфікувати - за ч.5 ст.27, ч.2 ст.185 КК України, як пособництво у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, вчинений обвинуваченими злочин відносяться до нетяжкого злочину.

Згідно положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд у відповідності з вимогами 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким, особи винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Як особа, ОСОБА_3 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає сприяння у розкритті кримінального правопорушення, щире каяття, відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Тому з урахуванням обставин справи, враховуючи розмір завданої потерпілій стороні майнової шкоди, особи обвинуваченого, наявністю в діях ОСОБА_3 обставин, що помякшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання та те, що останній раніше не судимий як і не притягався до кримінальної відповідальності після вчинення злочину, що свідчить про його явне бажання ставати на шлях виправлення, та враховуючи тяжкість і суспільну небезпечність вчиненого злочину, повернення майна в його правовий режим, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України із застосування ст.75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.2 ст.185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає сприяння у розкритті кримінального правопорушення, щире каяття, відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд бере до уваги тяжкість і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який законодавцем віднесено до нетяжких злочинів, спосіб вчинення злочину, наслідки, які настали від вчиненого злочину, відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого, тобто повернення майна в його правовий режим, наявністю в діях ОСОБА_4 обставин, що помякшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання та те, що останній раніше не судимий як і не притягався до кримінальної відповідальності після вчинення злочину, що свідчить про його явне бажання ставати на шлях виправлення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.5 ст.27, ч.2 ст.185 КК України із застосування ст.75 КК України.

Суд не погоджується із позицією сторони обвинувачення та сторони потерпілого про неможливість виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства і застосування покарання у виді реальної міри покарання, так як наявні обставини, що пом`якшують покарання, як сприяння у розкритті кримінального правопорушення, щире каяття, відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого в його попередній правовий режим, та те, що обвинувачені не вчинили інших кримінальних правопорушень і стали на шлях, тому їх виправлення можливе без відбування покарання.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції Украєни є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі не має.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.100,337,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покрання у виді трьох років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.185КК України та призначити йому покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: дев`ять тон добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного, марки «8-19-29-3 (S)», яке пофасовано у вісімнадцять біг-бегів, вагою по п`ятсот кілограм, яке повернуте потерпілому - ПП «Західний Буг» під розписку на відповідальне зберігання, залишити у їх користуванні.

Речовий доказ: трактор, марки «МТЗ-82», д.н.з. НОМЕР_1 із причепом д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль марки «31Л ММЗ-55» та грошові кошти в сумі 8 400 гривень, які повернуті ОСОБА_13 під розписку на зберігання, залишити у його користуванні.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1