Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 жовтня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 липня 2021 року щодо умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 02 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , покликаючись на незаконність ухвали, зазначає, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, де адміністрацією безпідставно здійснювалося його поміщення в ДІЗО та не надавалося достойної роботи, аби погашати виконавчі листи за цивільним позовом.

Просить розглянути його апеляційну скаргу та прийняти справедливе рішення.
Іншими учасниками судового розгляду ухвалу в апеляційному порядку не оскаржено.

Захисник внаслідок тривалих повітряних тривог з поважної причини не вийшов на відеозв`язок, не заперечив проти розгляду скарги ОСОБА_5 який звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям покарання, у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано лише після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення є законодавчим стимулюванням добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від поведінки засудженого значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.

Згідно положень ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, та якщо засуджений сумлінною поведінкою (стримування від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, в тому числі, і в побуті) і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом закону, висновок суду про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, а й за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Сумлінна поведінка засудженого полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи та відсутності порушень дисципліни, що само по собі ще не є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також усіх даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 відбував покарання в місцях позбавлення волі на підставі вироку Лановецького районного суду Тернопільської області від 09.10.2018 року, яким засуджений за ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на шість років позбавлення волі.

Згідно наданої на ОСОБА_5 характеристики, за час відбування покарання засуджений не заохочувався, характеризується негативно, 36 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, участі в суспільно-корисній праці та роботах з благоустрою установи не приймає, не дотримується правомірних взаємовідносин із персоналом установи, що судом першої інстанції правомірно розцінено, як небажання засудженого стати на шлях виправлення, з чим погоджується і колегія суддів.
Істотних порушень вимог кримінального-процесуального закону, які б слугували безумовною підставою для скасування чи зміни прийнятого судом першої інстанції рішення щодо відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, не вбачається.

На момент розгляду апеляційної скарги в розпорядження колегії суддів надано належним чином посвідчену довідку серії РІВ № 11137, видану ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», відповідно до якої засуджений ОСОБА_5 звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання, призначеного вироком Лановецького райсуду Тернопільської області від 09.10.2018 року.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 липня 2021 року, якою відмовленов задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2