Справа № 308/6081/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ужгород клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна із забороною користування та розпорядження на транспортний засіб марки «Mercedes» моделі «Sprinter» на якій розміщені д.н.з « НОМЕР_1 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , накладеного ухвалою слідчого судді від 24.05.2021 року
в с т а н о в и в:
на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна із забороною користування та розпорядження на транспортний засіб марки «Mercedes» моделі «Sprinter» на якій розміщені д.н.з « НОМЕР_1 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , накладеного ухвалою слідчого судді від 24.05.2021 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що на теперішній час орган досудового розслідування провів всі необхідні слідчі дії та судові експертизи, транспортний засіб був оглянутий експертами НДЕКЦ і відповідні висновки стосовно даного останні надали органу досудового розслідування. Зокрема по належному мені транспортному «Mercedes-Benz 316 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 було проведено судову трасологічну експертизу номерного позначення, а також проведено технічну експертизу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Окрім того, вказує на те, що орган досудового розслідування 17 вересня 2021 року прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Також наголошує на тому, що транспортний засіб знаходиться на території ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на відкритому повітрі, не накритий у зв`язку з чим руйнується лакофарбове покриття автомобіля та втрачаються його технічні характеристики в цілому, що в подальшому призведе до матеріальних витрат пов`язаних із відновленням технічного стану транспортного засобу.

За таких обставин вважає, що на момент розгляду відповідного клопотання відсутні правові підстави для арешту майна.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подали. На переконання слідчого судді, неявка учасників процесу не перешкоджає можливості розгляду заявленого клопотання по суті. Слідчий суддя додатково зазначає про те, що зі змісту поданого клопотання вбачається, що правова позиція заявника є чіткою та зрозумілою.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення заявленого клопотання по суті, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні СД відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0000123, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.05.2021 року.
Ухвалою слідчого судді від 24.05.2021 накладено арешт із забороною користування та розпорядження на транспортний засіб марки «Mercedes» моделі «Sprinter» на якій розміщені д.н.з « НОМЕР_1 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Постановляючи ухвалу про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що вилучений 12 травня 2021 року о 12 год 00 хв. під час огляду місця події за адресою с. Соломоново, Ужгородського району т/з марки «Mercedes» моделі «Sprinter», на яккому розміщений д.н.з « НОМЕР_1 », а також свідоцтво про реєстрацію вищевказаного т/з серії НОМЕР_2 , мають значення речових доказів у кримінальному проваджені, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно з ухвали слідчого судді від 24.05.2021 відповідним транспортним засобом керував гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 на підставі довіреності від 25.03.2021 року, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником являється ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_2 .
Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 17.09.2021 б/н кримінальне провадження №0000123 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Виходячи з наявності підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24.05.2021 року, ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідним клопотанням.
Вирішуючи подане клопотання про скасування арешту, слідчий суддя виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно зі статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на мирне та вільне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (частина 1 статті 16 КПК України).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу змісту вказаної норми вбачається, що з клопотанням про скасування арешту майна може звернутись підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, за правилами статей 171-174 КПК України у клопотанні про скасування арешту має бути зазначено наступне: перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 р. у справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Розглядаючи клопотання, подане в порядку статті 174 КПК України, суд не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

За правилами статті 171 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження, якщо особа, яка подає відповідне клопотання доведе, що потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала. Тобто тягар доказування необґрунтованості або подальшої недоцільності арешту у даному випадку покладається на власника або володільця майна.

Власник майна в обґрунтування правомірності заявленої вимоги клопотання про скасування арешту майна покликається на те, що орган досудового розслідування провів всі необхідні слідчі дії та судові експертизи. Вказані доводи заявника суд оцінює критично, зважаючи на те, що ним не долучено у відповідній частині жодних доказів.

Окрім цього слід зазначити про те, що листами від 01.02.2022, 25.02.2022, 17.03.2022, 08.04.2022, 11.05.2022, 31.05.022, скерованими на адресу відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції в Закарпатській області слідчий суддя повідомляв про 1)необхідність забезпечення явки уповноважених працівників правоохоронного органу та 2)надання для дослідження матеріалів кримінального провадження №0000123 від 13.05.2021 року.

Між тим, жодного реагування за наслідками скерування перелічених листів не відбулося. Разом з тим, вказане не перерозподіляє тягар доказування щодо доведення відсутності потреб у подальшому застосуванні арешту майна, який(тягар), як зазначав суд, у випадку, що розглядається, покладається на заявника.

Твердження про те, що транспортний засіб знаходиться на території ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на відкритому повітрі, не накритий у зв`язку з чим руйнується лакофарбове покриття автомобіля та втрачаються його технічні характеристики в цілому, що в подальшому призведе до матеріальних витрат пов`язаних із відновленням технічного стану транспортного засобу суддя відхиляє, оскільки такі ґрунтуються на припущеннях.

Водночас необхідно звернути увагу на те, що власник транспортного засобу не позбавлений можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування та його службовими особами з метою відшкодування матеріальних збитків. Тобто, на переконання суду, втрата експлуатаційних властивостей транспортного засобу свідчить не про відсутність у скасуванні арешту, а про неналежність дій посадових осіб, уповноважених забезпечити зберігання відповідного майна.

Разом з тим, як встановив суд, постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 17.09.2021 б/н кримінальне провадження №0000123 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Досудове розслідування є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (пункту 5 частини 1 статті 2 КПК України).
Відтак закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування.
Таким чином, зважаючи на те, що постановою старшого дізнавача 17.09.2021 кримінальне провадження №0000123 закрито, досудове розслідування слід вважати завершеним, що свідчить про відсутність підстав для застосування арешту майна. Протилежного стороною обвинувачення не доведено.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, суд дійшов до висновку про те, що клопотання про скасування арешту майна необхідно задовольнити повністю.

Керуючись статтями 22, 170-174,376 КПК України, суддя
п о с т а н о в и в:
клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна із забороною користування та розпорядження на транспортний засіб марки «Mercedes» моделі «Sprinter» на якій розміщені д.н.з « НОМЕР_1 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 задовольнити повністю.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 24.05.2021 у кримінальному провадженні №0000123 на транспортний засіб марки «Mercedes» моделі «Sprinter» на якій розміщені д.н.з « НОМЕР_1 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1