печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 )

перекладача ОСОБА_10

розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000120, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, клопотання захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу та клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва під головуванням суді ОСОБА_1 перебуває вказане кримінальне провадження.

15.03.2022 ухвалою Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора та продовжено тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою до 13.05.2022 включно.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, зазначила, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, з конфіскацією майна. Зазначила, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених прокурор вважала неможливим, як і визначення розміру застави. До матеріалів кримінального провадження долучила письмові клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його безпідставність та недоведеність належними доказами наявності ризиків, на які посилається прокурор. Зауважив, що тяжкість можливого покарання не може бути підставою для тримання особи під вартою. До того ж, зазначив, що ОСОБА_11 не володіє українською мовою, тому не може впливати на свідків. З урахуванням викладеного, просив відмовити у задоволенні клопотання. В свою чергу, зазначив, що у разі задоволення клопотання прокурора, просив визначити обвинуваченому розумний розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та подав до суду клопотання про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу. Так, зазначив, що ОСОБА_8 не має наміру жодним чином ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність. Окрім того, зазначив, що у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, ОСОБА_8 одразу звернеться до суду із клопотанням про перерахування вказаних коштів на спеціальні рахунки Національного банку для підтримки ЗСУ.

Онен Абдулмеджіт підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників провадження, додатково дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд надходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_12 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 . Крім того, суд враховує, що обвинувачений є громадянином іншої держави, а саме Республіки Туреччина, та має постійне місце проживання на її території, в свою чергу не має постійного місця проживання, місця роботи та міцних соціальних зв`язків в Україні, що підтверджує існування відносно нього ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Серед іншого, суд вбачає наявність існування ризиків впливати на свідків, експертів, оскільки у даному кримінальному провадженні останні не допитані, що робить ймовірною можливість ОСОБА_6 здійснювати тиск на останніх, не тільки безпосередньо, а й опосередковано, оскільки він обвинувачується у вчинені злочину в співучасті із іншими особами. Посилання захисника на неволодіння обвинуваченим українською мовою не спростовують вказаний ризик.

Судом також враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній легального джерела доходу та місця проживання на території України не має.

З огляду на конкретний характер та тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, суд вважає наявним в провадженні ризик продовження злочинної діяльності, оскільки легальних джерел доходів не має.

У зв`язку з вказаним, суд вважає, що контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу - неможливий, а тому наявні підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду.

Суд враховує також положення ст. ст. 182, 183 КПК України та вважає, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину, який є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, відсутні підстави для визначення ОСОБА_12 розміру застави.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1- 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Суд приймає до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , те, що останній є громадянином іншої держави, а саме Республіки Туреччина, та має постійне місце проживання на її території, в свою чергу не має міцних соціальних зв`язків, місця роботи, постійного місця проживання в Україні, що підтверджує існування відносно нього ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Серед іншого, суд вбачає наявність існування ризиків впливати на свідків, експертів, оскільки у даному кримінальному провадженні останні не допитані, що робить ймовірною можливість ОСОБА_8 здійснювати тиск на останніх, не тільки безпосередньо, а й опосередковано, оскільки він обвинувачується у вчинені злочину в співучасті із іншими особами.

Судом також враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній легального джерела доходу та постійного місця проживання на території України не має.

З огляду на конкретний характер та тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, суд вважає наявним в провадженні ризик продовження злочинної діяльності, оскільки легальних джерел доходів не має.

У зв`язку з вказаним, суд вважає, що контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу неможливий. Окрім іншого, суд враховує також положення ст. ст. 182, 183 КПК України та вважає, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину, який є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, відсутні підстави для визначення ОСОБА_8 розміру застави.

На підставі вищевказаного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, та наявні підстави для продовження тримання обвинуваченого під вартою.

На підстав ст. ст. 177, 183, 201, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою задовольнити.

Продовжити до 03 липня 2022 року включно застосований до обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1