Справа № 331/1137/22
Провадження № 1-кп/331/305/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 14.04.2022 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, одруженого, який на утриманні має малолітню доньку 2015 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого:
-05.06.2002 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;
- 11.03.2003 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- 18.12.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним терміном 2 роки;
-27.12.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки;
- 11.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст.70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;
-18.03.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; звільнений по відбуттю покарання,
-15.06.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з випробувальним терміном 1 рік.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
В умовах воєнного стану, оголошеного згідно указу президента №64/2022 від 24.02.2022 року, 07 квітня 2022 року, у період часу із 16 год 00 хвилин ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Базарна», навпроти буд. 42 по проспекту Соборному у м. Запоріжжя, переконавшись у тому, що потерпіла ОСОБА_6 відволіклась та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з лівої кишені пальто таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , сховавши його до кошені куртки, а саме, мобільний телефон Samsung марки Galaxy A51 ІМЕІ НОМЕР_1 , у копусі білого кольору і чохлі червоного кольору, вартість якого складає 6999 грн. 00 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

ІІ. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_4 причетність до скоєння кримінального правопорушення заперечив. У своїх поясненнях зазначив, що потерпілу він бачить вперше, телефон він не викрадав,у той день він був удома, за адресою свого мешкання по вулиці Водограйній (тобто у іншому районі міста) разом зі своїм пасинком.
У своїй промові у судових дебатах зазначив про те, що прокурором не надані докази його винуватості, оскільки телефон потерпілої у нього знайдений не був, телефон, взагалі органом досудового розслідування не знайдений (навіть у свідка, який у судовому засіданні пояснив, що купував його). Також поставив під сумнів покази свідка ОСОБА_7 , зазначивши що той займається торгівлею мобільних телефонів без документів, у зв`язку із чим, на його покази могли вплинути співробітники поліції. Крім того вказав, що не має номеру мобільного телефону свідка, а тому не міг йому телефонувати, як останній пояснював під час свого допиту.
Просив виправдати його, у зв`язку із відсутністю доказів винуватості.
Захисник, у судових дебатах просив виправдати ОСОБА_4 у зв`язку із недоведеністю його провини у вчинення кримінального правопорушення. Вказав про те, що протокол впізнання особи за фотографіями слід визнати недопустимим доказом, оскільки не було підстав проводити його у такому форматі, тому що ОСОБА_4 у час його проведення перебував у приміщення відділу поліції. Вказав на те, що предмет вчинення кримінального правопорушення не знайдений, тому не можливо підтвердити чи свідок та потерпіла давали пояснення щодо того самого мобільного телефону. Також зазначив, що з наданого відеозапису на зупинці громадського транспорту не можливо встановити де на ньому ОСОБА_4 , і чи взагалі на записі зафіксоване перебування обвинуваченого на зупинці та факт здійснення будь-якою особою таємного викрадення майна.

ІІІ. Позиція потерпілої.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , пояснила, що 07.04.2022 рокувона перебувала у м. Запоріжжя в районі вул. Базарна. Через те, що вона рідко буває в тому районі, вона погано орієнтувалась де саме знаходяться зупинки громадського транспорту. Десь о 15-30 годин вона підійшла до зупинки на вул. Базарна, яка знаходиться біля кафе «Пузата хата», та не могла зорієнтуватись де зупиняються автобуси, які прямують у бік Шевченківського району. У цей час вона зробила декілька дзвінків. Коли помітила, що під`їжджає маршрутне таксі, ОСОБА_6 поклала свій мобільний телефон до кишені пальто, підхопила сумки та побігла за маршрутним таксі. Коли бігла, то краєм ока побачила як чоловік, який стояв поряд з нею на зупинці також почав бігти за нею, потім цей чоловік намагався зайти за нею до салону, вона з ним зіштовхнулась, і потім він вийшов з маршрутного таксі. Розплатившись, вона пройшла в кінець салону. Маршрутне таксі від`їхало, ОСОБА_6 почала шукати свій мобільний телефон, однак ані в пальто, ані в сумці вона його не знайшла, після чого вже не доїжджаючи до вул. Чекістів в м. Запоріжжя, вона попрохала жінку, яка їхала з нею зателефонувати на її номер, однак звуку дзвінка вона не почула. Всі люди, які знаходились із нею в маршрутному таксі почали шукати свої мобільні телефони, і в цей момент один із чоловіків припустив, що ймовірно той чоловік, який біг за нею та зайшов в салон маршрутного таксі, а після вийшов, і міг викрасти мобільний телефон. Після цього ОСОБА_6 пішла до Шевченківського відділу поліції, де їй повідомили, що вона повинна звернутись до відділу поліції № 2, що знаходиться в Олександрівському районі, що вона й зробила.

На уточнюючі питання потерпіла відповіла, що в неї був мобільний телефон SAMSUNG A51 в білому кольорі, який вона купила за 6999 гривень, всі чеки та документи на мобільний телефон вона віддала слідчому. З ОСОБА_6 в маршрутному таксі також їхало дві жінки, однак вони не могли, на думку потерпілої, вкрасти мобільний телефон, бо коли вона виявила, що в неї пропав мобільний телефон, ці жінки сиділи поруч. Ніхто на зупинках громадського транспорту не заходив до маршрутного таксі, бо водій не зупинявся. Сам мобільний телефон в день викрадення був заблокований, шляхом «TOUCHPAD». Також ОСОБА_6 вказала, що в той день її чоловік не додзвонившись до неї, використовуючи програму стеження побачив, що її мобільний телефон знаходиться в районі «Ромакс», що у Південному мікрорайоні міста, після чого його було вимкнено, та більше слідкувати за його переміщенням було неможливо. Роздруківки, які зробив чоловік, шляху мобільного телефону вона слідчому не надавала, бо вважала, що це можуть зробити органи слідства.

Чоловіка, який за нею біг вона запам`ятала по чорній бейсболці, чорній куртці, та начебто на ньому був білий светр, звичайні гострі риси обличчя. Обвинувачений дуже схожий на того чоловіка, який біг за нею. Однак сказати хто саме вкрав мобільний телефон вона не може. Потерпіла підтвердила, що брала участь у слідчій дії як впізнання за фотокарткою, де впізнала в ОСОБА_4 того чоловіка, який біг за нею.

Цивільний позов на вказану суму вона підтримала, просила його задовольнити. Додала, що мобільний телефон їй не було повернуто.

IV. Дослідженні докази.
У судовому засіданні за участі учасників кримінального провадження були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення

Протокол прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення, складений 14 квітня 2022 року о 16 год. 10 хвилин о/у СКП ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Відповідно до якого потерпіла вказує, що 07.04.2022 року невідома особа таємно викрала у неї із кишені пальто мобільний телефон.

На виконання доручення слідчого від 14.04.2022 року, оперативним співробітником було отримано відеозапис із камер відео спостереження «Наше місто», та надано до матеріалів кримінального провадження супровідним листом.

Протоколом огляду речі, а саме диску, на якому записані відео фали у форматі AVI, у якому містяться записи з камер відеоспостереження, встановленого по проспекту Соборному, навпроти будинку №42

У судовому засіданні оглянутий відеозапис із камер відеоспостереження, встановленого по проспекту Соборному, навпроти будинку №42, 07 квітня 2022 о 16 год. 00 хв. на якому зафіксована зупинка громадського транспортну «Базарна», переміщення громадського транспорту та людей на зупинці.

Під час огляду відеозапису спостереження, потерпіла зазначила, що впізнає себе на відео по одежі, яка була на ній в той день, також вказала, що на відео дійсно є момент, коли вона побігла за маршрутним таксі та був чоловік, який побіг за нею. Вона в цей час стояла на зупинці громадського транспорту, а він стояв трохи далі по праву руку від неї. Наголосила, що вона чітко впізнає в ОСОБА_4 того чоловіка, який біг за нею та заходив за нею в салон маршрутного таксі, але так і не сів у нього. У судовому засіданні потерпіла вказала усім учасникам кримінального провадження де на відеозапису вона, а де особа, яка на її переконання, викрала у неї мобільний телефон.

Фотокопії документів мобільного телефону Samsung SM - A515F, модель SM A515FZWWSEK, білого кольору, із зазначенням ІМЕІ, а також копія квитанції ТОВ «АЛЛО» від 17.09.2021 щодо придбання телефону Samsung SM - A515F за 6999, 00 грн.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, від 15.04.2022. Під час проведення слідчої дії, потерпіла у присутності двох понятих із дотриманням положень Кримінального процесуального кодексу на фотознімку №2 впізнала чоловіка, який як вона вважає, викрав у неї мобільний телефон. У судовому засіданні потерпіла підтвердила участь у проведенні цієї слідчої дії, коротко пояснила як вона відбувалася, та підтвердила свій підпис у протоколі.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Свідок пояснив, що він займається скупкою продажем мобільних телефонів на ринку ОСОБА_8 . До подій він із обвинуваченим був знайомий близько пів року чи року. Десь на початку квітня місяця 2022 року, по обіді, прибизно о 15-00 годині, може пізніше, він зустрівся із ОСОБА_4 в парку на Пісках, в районі 4-го Південного мікрорайону, обвинувачений запропонував йому купити в нього мобільний телефон SAMSUNG A51 в білому кольорі, пояснюючи це тим, що родичу терміново потрібні гроші. Пропонував купити за ціну до 3000 гривень. ОСОБА_7 купив в нього мобільний телефон, після чого продав його на ринку. На додаткові питання, пояснив, що мобільний телефон був розблокованим. Працівники поліції до нього звернулись щодо мобільного телефону через тиждень. Також вказав, що сам ОСОБА_4 сказав, що продав свідку мобільний телефон, таким чином працівникам поліції стало відомо, що саме у ОСОБА_7 повинен був бути мобільний телефон.

Після допиту свідка ОСОБА_4 підтвердив, що знає свідка, бо купував у нього та продавав йому мобільні телефони декілька разів. Однак вказав, що не має його номеру телефону, а тому не міг йому телефонувати.

V. Оцінка тверджень про недопустимість та недостатність доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого.
Так, у судових дебатах захисник послався на недопустимість протоколу впізнання особи за фотографією, оскільки слідча дія була проведена не у спосіб, передбачений законом та обвинувачений у цей час знаходився у приміщенні відділення поліції.

Порядок проведення слідчої дії: пред`явлення особи для впізнання врегульований положеннями ст. 228 КПК України. Норми цієї статті передбачають можливість проведення впізнання особи за фотографіями. Потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що брала участь у цій слідчі дії, коротко описала як вона проходила, та підтвердила, що впізнала обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Посилання захисника на присутність у день проведення впізнання за фотознімками ОСОБА_4 у відділенні поліції не підтверджується жодними доказами, а також не є порушенням порядку проведення слідчої дії, встановленому КПК.

Оцінюючи пояснення свідка ОСОБА_7 у розрізі пояснень обвинуваченого щодо його «залежності» від правоохоронних органів, суд звертає увагу на норму ч. 2 ст. 96 КПК України, відповідно до якої, для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка.

Однак, стороною захисту жодних доказів на підтвердження репутації свідка не надано, крім того, і обвинувачений і захисник мали можливість допитувати свідка у судовому засіданні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку до безпідставність тверджень сторони захисту щодо сумнівності показань свідка ОСОБА_7 .
Фактична відсутність телефону, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, не спростовує самого факту вчинення злочину. У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що телефон був проданий, і про наявність телефону у свідка обвинувачений сам повідомив співробітників поліції.

Отже, пояснення обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення злочину спростовуються іншими дослідженими у судовому засіданні належними і допустимими доказами, які у своїй сукупності суд вважає достатніми для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правпорушення.

VІ. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Вказане діяння згідно положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

VІІ. Призначення покарання.
При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває (неодноразово був оглянутий лікарем-наркологом з 2007 по 2009 рік), на психіатричному обліку не перебуває, має місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_4 (що свідчить про наявність дуже стійких соціальних зв`язків), раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Згідно пояснень до затримання був неофіційно працевлаштований мийником автомобілів.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 66 КК України та ст. 67 КК України, судом не встановлені пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Санкцією частини четвертої ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розхмірі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України .

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеноїст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІІІ.Вирішення цивільного позову
Під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_6 було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме вартості викраденого мобільного телефону Samsung SM - A515F у розмірі 6999 грн. 00 коп.

Вартість викраденого майна встановлена квитанцією ТОВ «АЛЛО» від 17.09.2021.

Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Порядок відшкодування шкоди визначений ЦК України, відповідно до норми частини першої ст.. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У зв`язку із тим, що судом встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме викраденні мобільного телефону , що належав потерпілій, цивільний позов підлягає задоволенню.
Сумнівів щодо вартості предмету вчинення кримінального правопорушення стороною захисту не заявлялося.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризику - приховування обвинуваченого від суду, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили

З цих підстав,
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання вигляді п`яти років позбавлення волі.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 29 квітня 2022 року, з дати його затримання.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 6999 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.

Речові докази:
-Диск із відеозаписами з камер відео спостереження за адресою м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 42 залишити у матеріалах кримінального провадження

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1