УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №120 211 001 000 043 80 від 11.11.2021, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Севастополя АР Крим, громадянин України, росіянин, з середньою освітою, перебуває у шлюбі, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

раніше судимий :

- 19.06.2003 Гагаринським районним судом м. Севастополя за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 10 місяців позбавлення волі;
- 26.05.2011 Ленінським районним судом м. Севастополя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі ;
- 21.02.2012 Гагаринським районним судом м. Севастополя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 27.03.2014 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 02.07.2019 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121, ст. 72 КК України до 7 років 5 місяців позбавлення волі, звільнився 20.04.2020 по відбуттю покарання;
підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.186 , ч.1 ст. 296 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 12.11.2021 ОСОБА_4 повідомлений про підозру за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України, відповідно до якої підозрюваний 11.11.2021, перебуваючи приміщенні аптеки «Мировая» за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 8/10, безпричинно умисно грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразились у демонстрації зверхнього та байдужого ставлення до суспільних відносин, а саме почав голосно висловлюватися нецензурною лайкою, перестрибнув через вітрину аптеки та скинув на підлогу комп`ютерний монітор, бив ногами по склу вітрини, у результаті чого пошкодив лікарські засоби.
Крім того, підозрюваний, застосувавши відносно фармацевта ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останньої, відкрито викрав майно, яке належить ТОВ «МВВ Інструменс», на суму 542,66 грн.
Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду та органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з наведених у клопотанні підстав.
Підозрюваний та його захисник, не заперечуючи обґрунтованості підозри, зазначив, що вчиняти дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування чи суду, або перешкоджати розслідуванню іншим чином підозрюваний наміру не має, тому просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.
Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованих злочинів.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що про реальне існування наведеного вище ризику свідчить те, що інкриміновані підозрюваному злочини вчинені з метою власного збагачення, шляхом застосування насильства, а також мають зухвалий характер, спрямовані на порушення правил суспільної поведінки та моралі з метою демонстрації зверхнього ставлення до суспільства та його залякування шляхом умисного та публічного пошкодження майна.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 не має офіційного та стабільного джерела доходу, інкримінований йому дії вчинені з метою власного збагачення, слідчий суддя не виключає, що здійснення злочинної діяльності є основним способом заробітку підозрюваного, тому ризик вчинення останнім іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності є достатньо високим.

Також, оскільки обставини вчинення кримінальних правопорушень на теперішній час у повному обсязі не встановлені, слідчий суддя не виключає, що підозрюваний може вдатись до дій, спрямованих на здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілого.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК, тобто обґрунтованість підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненого інкримінованого діяння.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_9 , передбачає позбавлення волі на строк до шести років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , вчинений із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити по 10 січня 2022 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського Апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_10