ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 196/1572/19
УХВАЛА

"19" серпня 2022 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглядаючи у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та звільнення його з-під варти в кримінальному провадженні № 0000875 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, за участю прокурора ОСОБА_7 , підсудного ОСОБА_3 і його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000875 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України, ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 384 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 384 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 подано до суду клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та звільнення його з-під варти, яке мотивовано тим, що він перебуває під вартою незаконно з вересня 2019 року за відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та доказів обвинувачення. Заперечує обвинувачення, зокрема, щодо здійснення обгону і врахуванні при кваліфікації його дій стану алкогольного сп`яніння як кваліфікуючої ознаки; стверджує, що він рухався саме з смт. Царичанка в напрямку с. Могилів, а тому саме нумерацію будинків в його напрямку руху слід вважати правильною визначаючи місце зіткнення автомобілів. Просив врахувати практику ЄСПЛ.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подане до суду клопотання.

Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання обвинуваченого та уточнив, що його підзахисний заперечує обвинувачення, в тому, числі щодо можливого його вчинення в стані алкогольного сп`яніння.

Прокурор ОСОБА_7 заперечуючи проти клопотання обвинуваченого зазначив, що на даний час існують ризики, які були підставою для застосування саме такого запобіжного заходу, а тому подане клопотання безпідставне.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження вирішуючи клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою та заявленого стороною захисту клопотання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість підозри як підставу для подальшого застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, в контексті заявленого клопотання ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про існування сукупності обставин які є підставою обґрунтовано вважати, необхідним продовження застування до обвинуваченого обраного запобіжного заходу.

При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретного діяння буде здійснена судом під час розгляду справи по суті з наданням оцінки всіх обставин, встановлених судом в сукупності в межах пред`явленого обвинувачення при ухваленні остаточного рішення.

Окремо слід зазначити, що за пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого необережного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що в сукупності з іншими обставинами даного кримінального провадження може свідчити про існування ризику можливого ухилення підсудного від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та звільнення його з-під варти, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.08.2022 року о 13:00 годині

Суддя ОСОБА_1