У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва Ковтуненко В.О., при секретарі Водважко Д.Д., за участю прокурора Труша С.А., підозрюваного ОСОБА_1 , захисника Вовка Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого ГСУ СБ України Охріменка Єгора Олексійовича, поданого у кримінальному провадженні № 0000476 від 08 вересня 2022 року, про тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000476 від 08 вересня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

09 вересня 2022 року ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у якому зазначено, що у 2015 році (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_1 , перебуваючи у м. Донецьк, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, добровільно прийняв рішення щодо вступу до терористичної організації «ДНР», а саме підрозділу її силового блоку 2 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону 7 мотострілкової бригади 1 армійського корпусу «ДНР» (військова частина № 08807 , в подальшому частина увійшла до складу 2 армійського корпусу «Луганської народної республіки»), з метою безпосередньої участі в злочинній діяльності вказаної терористичної організації, направленої на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, зокрема, шляхом застосування збройної сили проти Збройних сил України та інших військових формувань, задіяних у проведенні антитерористичної операції.

Вступаючи до терористичної організації «ДНР», а саме до її вищевказаного структурного підрозділу силового блоку, ОСОБА_1 був достовірно обізнаним, що він має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризуються наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими досудовим розслідуванням особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), мають воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України й інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО на території Донецької та Луганської областей України) та ставлять перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області так званих «блок постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України й іншим військовим формуванням України) та мають для цього відповідні матеріальні засоби, а саме: вогнепальну зброю - автомати, бойові припаси (патрони) та військову техніку.

У 2017 році (точна дата органом досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_1 продовжуючи свою злочинну діяльність, приймаючи участь в терористичній організації «ДНР» та сприяючи її діяльності, вступив до іншого підрозділу силового блоку терористичної організації «ДНР», а саме 2 відділення 1 взводу 3 групи загону спеціального призначення республіканської гвардії (військова частина № 08830 , в подальшому частина змінила номер на № 00800 та увійшла до складу «Міністерства державної безпеки Донецької народної республіки»).

Приймаючи участь в терористичній організації «ДНР» та сприяючи її діяльності, перебуваючи у складі 2 взводу 1 роти 1 мотострілецького батальйону 7 мотострілкової бригади 1 армійського корпусу «ДНР» (військова частина № 08807 , в подальшому частина увійшла до складу 2 армійського корпусу «Луганської народної республіки») та 2 відділення 1 взводу 3 групи загону спеціального призначення республіканської гвардії (військова частина № 08830 , в подальшому частина змінила номер на № 00800 та увійшла до складу «Міністерства державної безпеки Донецької народної республіки»), ОСОБА_1 протягом 2015-2018 років (точний період досудовим розслідуванням не встановлено) ніс службу у складі вищезазначених підрозділів, виконуючи накази командирів та здійснюючи виїзд на полігони для проведення навчань, в т.ч. із проведенням бойових стрільб, розвантажувальних робіт, а також несення чергування в оточенні під час охоронних заходів вищих посадових осіб «ДНР».

Перебуваючи у складі терористичної організації «ДНР», ОСОБА_1 використовував позивний « ОСОБА_1 », був забезпечений військовою формою одягу, військовим спорядженням, вогнепальною зброєю, бойовими припасами до неї та отримував грошові кошти за участь у вказаній терористичній організації.

Таким чином, ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється в участі у терористичній організації та іншому сприянні діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний ОСОБА_1 та його захисник адвокат Біловчук Д.І. заперечували проти клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_1 сам зізнався, що він перебував у армії ДНР. У 2015 році йому було 18 років, він тільки закінчив коледж, роботи не було, тому він влаштувався на службу в армію ДНР. ОСОБА_1 є громадянином України та намагається згладити наслідки вчиненого. Немає інформації, що він викривав позиції чи надавав агресору щодо позицій ЗСУ.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, захисника та підозрювану приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують причетність ОСОБА_1 в участі у терористичній організації та іншому сприянні діяльності терористичної організації.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_1 міг вчинити вказане правопорушення і такі є переконливим для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, і доводи сторони захисту такої обґрунтованості не спростовують.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_1 раніше не судимий, має постійне місце проживання, інкриміноване правопорушення вчинив в умовах воєнного стану.

У той же час, ОСОБА_1 , як зазначено вище, інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який санкцією статті передбачене покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, а тому, з урахуванням його характеризуючих обставин слідчий суддя вважає, що застосувавши до ОСОБА_1 більш м`який запобіжний захід, він може вчинити спроби щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику знищення, сховання або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, а відтак ОСОБА_1 може знищити, сховати, або спотворити речі та документи, які на даній стадії органом досудового розслідування не встановлені.

Слідчий суддя також вважає, про високу ймовірність існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою безпідставної зміни, або відмови їх від раніше наданих показань.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів, в межах строку досудового розслідування.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, під час розгляду даного клопотання слідчому судді не надані належні обґрунтування того, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_1 альтернативного запобіжного заходу у вигляду застави відсутні.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, який є переселенцем з тимчасово окупованої території, вважаю за необхідне визначити розмір застави у вигляді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, в межах строків досудового розслідування, тобто до 06 листопада 2022 року, включно.

Визначити розмір застави у вигляді 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_1 з-під варти, та покласти на підозрюваного ОСОБА_1 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_1 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, її захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя В. О. Ковтуненко