Справа № 932/639/22
Провадження № 1-кс/932/269/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню № 0000081 від 24.01.2022 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Toyota», модель «RAV 4», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 . Клопотання розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Підставами для задоволення клопотання слідчий вказує те, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 24.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2022 року приблизно о 10 год. 40 хв. в м. Дніпро по вул. Вітчизняній, збоку вул. Грінченко в напрямку вул. М. Лисиченко, рухався автомобіль «Toyota», «RAV 4», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який в районі б. 121, виїхав на смугу зустрічного напрямку руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Після зіткнення автомобіль «Toyota», «RAV 4», р.н. НОМЕР_1 продовжив некерований рух, виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на буд. 121. Внаслідок ДТП водію ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження.

24.01.2022 року в ході проведення огляду місця події було оглянуто автомобіль «Toyota», «RAV 4», р.н. НОМЕР_1 , вилучено та поміщено його на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів.

Постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

За доводами клопотання слідчий вважає, що автомобіль відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, може містити на собі відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення. Окрім того, автомобіль має відповідні механічні пошкодження, тому його доцільно зберігати у незмінному вигляді для забезпечення можливості призначення і проведення відповідних експертиз.

Виходячи з цього, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий не з`явився. Надав заяву, відповідно до якої просив розглядати клопотання у його відсутність.

Власник майна просив задовольнити клопотання частково, залишити право користування автомобілем.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 24.01.2022 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль «Toyota», «RAV 4», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в районі б. 121 по вул. Вітчизняній, в м. Дніпрі, виїхав на смугу зустрічного напрямку руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП водію ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження.

Правова кваліфікація даного злочину ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця події слідчим було оглянуто та вилучено автомобіль «Toyota», «RAV 4», р.н. НОМЕР_1 .

В подальшому автомобіль було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів.

Постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24 січня 2022 року, автомобіль «Toyota», «RAV 4», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Приймаючи до уваги, що транспортний засіб автомобіль марки «Toyota», модель «RAV 4», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , є речовим доказом, містить на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що є підстави для накладення арешту на цей автомобіль.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки під час розгляду клопотання не встановлено ризиків того, що власник майна може змінити, пошкодити чи приховати цей доказ, слідчий суддя вважає, що пропорційним буде втручання у права власника лише в частині заборони відчуження та розпорядження вказаним автомобілем. Підстав для встановлення заборони чи обмеження користування автомобілем, не встановлено.

Таким чином, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно із забороною прав на відчуження та розпорядження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль Тойота Рав-4, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які належать власнику ОСОБА_3 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ