Справа № 946/7338/22
Провадження № 1-кп/946/602/22
УХВАЛА
Іменем України

26 жовтня 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_3 ,
обвинувачені - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001571, за обвинуваченням,-
ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, не працюючий, не одружений, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив і 31 серпня 2017 року, приблизно о 07:00 годині, ОСОБА_5 , умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою і спільно з ОСОБА_4 , скориставшись банківською платіжною карткою «ПриватБанка», яка належить ОСОБА_8 ,, зняв у один прийом у банкоматі «Приватбанк», розташованому у відділення банку по вул. Котовського, 53 в м. Ізмаїлі Одеської області, за допомогою пін-коду, який він знав, гроші на загальну суму 2000 гривень, що в еквіваленті складає 78,74 долара США, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з викраденими грошима з місця злочину зник, розпорядившись ними на свій розсуд.
Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочину діяльність, діючи з єдиним умислом, 31 серпня 2017 року, в період з 07:00 до 08:30 годині, скориставшись банківською платіжною карткою «ПриватБанка», яка належить ОСОБА_8 , зняв у сорок два прийому у різноманітних банкоматах, розташованих в м. Ізмаїлі Одеської області, за допомогою пін- коду, який він знав, гроші на загальну суму 56649 гривень 12 копійок, що в еквіваленті складає 2426,98 долара США, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 58649 грн. 12 коп., що в еквіваленті складає 2505,72 долара США, після чого з викраденими грошима з місця злочину зник, розпорядившись ними на свій розсуд.
Потерпілі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих провести підготовче судове засідання, прийшов до висновку про проведення засідання без їх участі.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 заявили клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та просили закрити кримінальне провадження відносно нього.
Прокурор ОСОБА_3 поклався на розсуд суду.
З довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень не вчиняв.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 8 ст. 284 КПК України встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як було встановлено, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке в силу ст. 12 КК України на час його вчинення відносилось до нетяжких злочинів за яке передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_5 діянь, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.
Таким чином, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлений однаковий строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а саме п`ять років.
Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від досудового розслідування чи суду, не встановлено.
Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК України випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_5 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.
Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі імперативних положень ст. 49 КК України він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.
Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 370 372 КПК України, суд
постановив:
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі ст. 49 КК України.
Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001931, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1