Справа № 638/1754/22
Провадження № 1-в/638/194/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2022 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву засудженого ОСОБА_3 , 1979 року народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого:
- 16.03.2005 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 06.09.2012 року за ч.1 ст.185, ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 27.05.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 13.11.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 18.07.2017 року Лубенським районим судом Полтавської області за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.187. ч. 3 ст. 297 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 11.09.2017 року Чоркухинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Лубенського районного суду Полтавської області від 18.07.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
в с т а н о в и в:
08.02.2022 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_3 на підставі ст.81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, до якого на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Лубенського районного суду Полтавської області від 18.07.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
В обґрунтування заяви зазначає, що він вже відбув 2/3 частини строку покарання, а також за час відбуття покарання був працевлаштований 01.12.2018 року зварником. 27.07.2021 року в нього стався інсульт. За час відбуття покарання від адміністрації ДУ «Олексіївська виправна колонія (25)» отримав 5 заохочень за виконану роботу, останнє заохочення отримав 27.01.2022 року. На підставі чого просить суд умовно-достроково звільненити його від подальшого відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_3 просив розглядати справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву, в якій заяву про умовно-дострокове звільнення підтримав.
Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова та представник колонії в судове засідання не з`явились причину своєї неявки суду не повідомили.
Суд, дослідивши матеріали справи, заяви, вважає заяву засудженого ОСОБА_3 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, після чого був продовжений ще на 30 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України», від 18.04.2022 за № 259/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Згідно із ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою принципу верховенства права є право на звернення до суду, що передбачено ст. 55 Конституції України та гарантовано ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд).
Відповідно до характеристики ДУ «Олексіївська виправна колонія (25)» від 15.02.2022 року ОСОБА_3 було засуджено за вироком Чоркухинського районного суду Полтавської області від 11.09.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Лубенського районного суду Полтавської області від 18.07.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.05.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по 11.09.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк поперднього ув`язнення у строк покарання за вироком Чоркухинського районного суду Полтавської області від 11.09.2017 року у період з 20.06.2017 року по 19.12.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 19.05.2017 року.
Кінець строку: 18.04.2022 року.
Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.05.2017 року. Під час тримання в ДУ «Полтавська УВП (№23)» вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався.
З 18.01.2018 року відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (25)». За період відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, заохочувався адміністрацією установи для здійснення виховного впливу. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але позитивного прикладу для інших засуджених не подає. По відношенню до представниів адміністрації намагається бути ввічливим. Норм санітарії та особистої гігієни дотримуєтья, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується, виконує роботи із самообслуговування, додержується правил техніки безпеки та пожежної безпеки на виробництві та відділенні соціально-психологічної служби.
Відповідно до ст. 110, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.
Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.
Відповідно до ст. 127 КВК України не приймав участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляв соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділень не входить, на профілактичному обліку не перебуває.
За весь період відбування покарання характеризується посередньо.
З листа начальника Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№25)" від 13.07.2022 року за №22/4/12-2092/04-22 вбачається, що засудженого ОСОБА_3 18 квітня 2022 року було звільнено з Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№25)" по відбуттю строку покарання.
Суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з пунктом 17 зазначеної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
За змістом ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.
Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Статтею 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Відповідно до ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

При цьому, КК України, КПК України так і КВК України перебачає можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до моменту закінчення строку покарання, призначеного вироком суду, і не передбачає можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання після закінчення строку покарання у засудженого.

На підставі викладеного, в зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_3 з Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№25)" по відбуттю строку покарання, підстави, які б дозволили застосування положень ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_3 судом під час розгляду справи не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
ухвалив:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , 1979 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуючий: суддя ОСОБА_1