Справа № 504/1825/22
Номер провадження 1-кп/504/660/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ; захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000897 від 29.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комінтернівське Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.10.2021 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік; - вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.06.2022 року ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, вирок виконується самостійно;
у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 2 ст. 289 КК, ч. 4 ст. 185 України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи 20.10.2021 засудженим Комінтернівським районним судом за ч. 2 ст. 289 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
28.11.2021 року, близько 21:00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне повторне заволодіння мопедом марки «YAMAHA APRIO», який належить ОСОБА_6 та який знаходився на вулиці, біля входу на територію вищевказаного домоволодіння.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник вищевказаного транспортного засобу, навмисно, повторно, застосовуючи фізичну силу, почав котити мопед марки «YAMAHA APRIO», номер рами НОМЕР_1 у сторону свого місця проживання, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 .
Надалі, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та розпорядився вказаним транспортним засобом на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майновий збиток у сумі 5000 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, відповідних висновків не зробив на шлях виправлення не став та вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».У подальшому Законом України від 15.03.2022 № 2119-1Х та від 21.04.2022 № 2212-1Х затверджено Укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» до 25.05.2022 та №341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження воєнного стану» до 25.09.2022.
У середині квітня 2022 року, під час дії воєнного стану в Україні, у ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,який належить ОСОБА_7 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , знаючи, що ОСОБА_7 відсутній за місцем свого мешкання, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, в умовах воєнного стану, повторно, таємно проник через незачинені двері до будинку, звідки викрав газову плиту білого кольору, вартістю 500 гривень, газовий балон червоного кольору, вартістю 500 гривень, пральну машинку білого кольору, вартістю 1000 гривень та м`який текстильний диван з кріслом, вартістю 1500 гривень.
Надалі, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майновий збиток в сумі 3500 гривень.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, що укладена між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 від 12.07.2022 року, за якою між сторонами була досягнута домовленість про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах), передбачених ч. 2 ст. 289 КК України та ч.4 ст.185 КК України. Угода про визнання винуватості також підписана захисником підозрюваного ОСОБА_4 , тобто укладена з участю захисника.
До обвинувального акту та угоди про визнання винуватості додано письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, потерпілого ОСОБА_6 від 11.07.2022 року та потерпілого ОСОБА_7 від 11.07.2022, відповідно до яких потерпілі надають згоду на укладення угоди про визнання винуватості, майнова шкода відшкодована, підозрюваний вибачився та розкаявся, претензії до підозрюваного відсутні.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, за обставинами, що викладені в обвинувальному акті беззастережно визнав, вказав, що визнає себе винним у вчинених правопорушеннях, просив суд затвердити вказану угоду про визнання винуватості, що укладена між ним та прокурором, призначивши йому узгоджену міру покарання, вказав, що укладення угоди є добровільним, вчинене без примусу, розуміє наслідки її затвердження, погоджується із узгодженим угодою покаранням.
Угоду про визнання винуватості просили затвердити прокурор та захисник обвинуваченого.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд провадження без їх участі.
Враховуючи ту обставину, що під час досудового розслідування між підозрюваним та прокурором за участю захисника була укладена угода про визнання винуватості, кримінальне провадження розглядалося судом відповідно до положень ст.ст. 473 ч. 2, ст. 474 ч. 4 КПК України.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_5 ,, що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винуватим; вид та міру покарання, яке буде призначене йому у разі затвердження угоди судом, і на яке він погодився. Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України, - незаконне заволодіння транспортним засобом - вчинено повторно та ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло в умовах воєнного стану, вказані кримінальні правопорушення є тяжкими, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки: її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінальних правопорушень правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_5 діянь.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання: за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна, а за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та один місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років та 1 одного місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, що призначене даним вироком, слід частково приєднати покарання, що визначене вироком Комінтернівського районного суду Одеської області 20.10.2021 року за ч. 2 ст. 289 КК України та визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 2 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання, що визначене даним вироком частково приєднати невідбуте покарання з урахуванням вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.06.2022 року,застосувавши принцип часткового складання покарань та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років та 3 місяців позбавлення волі.

Дане покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

Питання речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України .
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Клопотання про застосування запобіжного заходу не заявлено.
Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 370-374, 473 - 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, у кримінальному провадженні №0000897 від 29.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уза ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна;
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років та 1 (один) місяць, без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, що визначене вироком Комінтернівського районного суду Одеської області 20.10.2021 року за ч. 2 ст. 289 КК України та визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 2 (два) місяці, без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, що визначене вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.06.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України та визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 3 (три) місяці, без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, частково відбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.06.2022 року.
Речові докази а саме, мопед марки «YAMAHA APRIO», номер рами НОМЕР_1 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 .
Речові докази а саме, газову плиту білого кольору марки «NORD», газовий балон червоного кольору, пральну машинку білого кольору «Малютка», м`який текстильний диван з кріслом вважати повернутими потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення: - обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1