ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3564/22
Провадження № 1-кс/210/1608/22
У Х В А Л А
іменем України
"05" листопада 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні №0000147 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд судді надійшла заява захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні №0000147 відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування заяви зазначено, що слідчий суддя ОСОБА_6 одноособово розглядає усі 8 клопотань про обрання запобіжного заходу по даному кримінальному провадженні, що викликає сумніви.

При розгляді клопотання суддя повідомила, що не вирішує справу остаточно і сторона захисту буде оскаржувати справу в апеляційній інстанції, перервала оголошення клопотання стороною захисту та до його вирішення надала йому оцінку, порушила вимоги ст.192 КПК України щодо перевірки відповідності клопотання вимогам ст.184 КПК України а також своєчасність надання підозрюваному клопотання з матеріалами, сторону захисту не повідомлено про розгляд клопотання взагалі.

В судовому засіданні захисник (адвокат) підозрюваного у даному кримінальному провадженні, заяву про відвід підтримав, надав пояснення по її суті.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву захисника підтримав.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.
Суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяву захисника ОСОБА_4 про відвід доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про відвід з наступних підстав:

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Таким чином, з аналізу вказаних вимог Закону вбачається, що заява про відвід може бути задоволена виключно у тому випадку, коли у заяві вмотивовано, тобто обґрунтовано, з наданням відповідних підстав чи доказів, заявлено про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Разом з тим, з аналізу матеріалів, що були надані суду, та з пояснень, отриманих в ході розгляду заяви про відвід, вбачається, що фактичною причиною заявлення відводу є незгода заявника з тими чи іншими процесуальними діями/рішеннями судді при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.
При цьому, суд зазначає, що питання про законність чи незаконність тих чи інших дій чи рішень, на які посилається заявник і які вважає прийнятими стосовно нього з порушенням вимог Закону, судом не вирішується, оскільки дане питання не входить до компетенції як судді, що розглядає питання про відвід, так і судді районного суду взагалі, а належать до компетенції судів апеляційної та касаційної інстанцій (за наявності до того передбачених законом відповідних підстав).
Таким чином, фактично, предметом розгляду даної скарги є вирішення питання про те, чи є раніше вчинені (або не вчинені) процесуальні дії, з якими не згодна особа, що подала заяву про відвід, свідченням упередженості даного судді (суду).
Вирішуючи вказане питання, суд зазначає, що трактування поняття « інших обставин, які викликають сумнів у його (судді, слідчого судді прим.) неупередженості» згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, у КПК України відсутнє.
За таких обставин, суд доходить до висновку про те, що питання чи є раніше винесені у даному провадженні суддею (слідчим суддею) рішення чи вчинені (або не вчинені) процесуальні дії свідченням упередженості даного судді (суду, слідчого судді) щодо даної сторони (учасника процесу) та чи свідчить прийняття таких рішень/вчинення дій про упередженість судді КПК України не врегульовано.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, визначених п.2 ч.1 ст.7 КПК України, однією зі вказаних засад є законність.
За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати для вирішення даного питання аналогію процесуального закону в частині та мірі, що не суперечить вимогам КПК України та загальним засадам кримінального провадження у відповідності до ч.3 ст.9 КПК України, згідно якого (зокрема) при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.
Суд зазначає, що інститут відводу притаманний та застосовується не тільки у кримінальному процесі, а і у цивільному, адміністративному та господарському. При цьому, як у ЦПК України, так і у КАС України та у ГПК України зазначене питання, яке є предметом розгляду у даній справі, визначено та вирішено на законодавчому рівні та вказане визначення не суперечить загальним засадам та принципам кримінального процесу, і, отже, може бути застосовано судом у відповідності до ч.3 ст.9 КПК України.
Так, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді (…) не може бути підставою для відводу.
Абсолютно аналогічні норми процесуального Закону викладені у ч.4 ст.36 КАС України та ч.4 ст.35 ГПК України.
За таких обставин, враховуючи, що вказане питання врегульовано законодавцем України у процесуальних кодексах (за виключенням КПК України), суд доходить до висновку, що раніше винесені суддею рішення у справі, вчинені чи не вчинені процесуальні дії в ході її розгляду, тощо, з якими не згодна та чи інша сторона чи учасник процесу, не є свідченням упередженості даного судді (суду) щодо даної сторони (учасника процесу) та прийняття таких рішень не свідчить про упередженість судді (суду).
Крім того, оцінюючи ствердження сторони захисту про наявність сумнівів у неупередженості судді з тих підстав, що суддя ОСОБА_6 розглядає усі 8 клопотань про обрання запобіжного заходу у даному провадженні, суд виходить з наступного:
Згідно п.1 ч.1 ст.35 КПК України, у суді функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує, зокрема (…) об`єктивний і неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді. (…).
Згідно абз.4 ч.1 ст.35 КПК України, положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.
Таким чином, порядок розподілу справ між суддями за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи встановлюється та регулюється Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Згідно ч.3 ст.35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), (…) для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання (…).
При цьому, відповідно до п.2.3.45 Рішення Ради суддів України від 02.04.2015 року (зі змінами згідно Рішення Ради суддів України № 58 від 15.09.2016 року) про затвердження Положення про автоматизовану систему документообігу суду, клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.
Таким чином, враховуючи, що згідно інформації самого ж захисника, суддя ОСОБА_6 раніше розглядала інші клопотання у цьому ж кримінальному провадженні, усі інші клопотання по ньому ж, відповідно до вимог вищевказаного п. 2.3.45 Рішення Ради суддів України від 02.04.2015 року, повинні були передаватися їй же для розгляду, що, з усією очевидністю, і мало місце у даному випадку.
Таким чином, суд не бачить будь-яких підстав для висновку про порушення вимог законодавства при здійсненні авторозподілу та визначенні слідчого судді у даному випадку, оскільки передача усіх клопотань по одному й тому ж кримінальному провадженню одному й тому ж слідчому судді, раніше визначеному у справі, прямо передбачена Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.
За таких обставин суд доходить висновку про відсутність у даному випадку достатніх підстав для наявності обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_6 , і,отже, доходить до висновку, що дана заява про відвід слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_6 не є вмотивованою, і, отже, не відповідає вимогам ч.5 ст.80 КПК України, у зв`язку з чим вказана заява про відвід не може бути задоволена.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 80 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні №0000147 відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1