СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2502/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 02.06.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, українки, громадянки України, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, працюючої начальником групи розвідки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 02.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 №13-сч ОСОБА_7 призначено на посаду командира 1 розвідувального відділення, а ОСОБА_4 призначено на посаду начальника групи розвідки, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 №13 ОСОБА_8 призначено на посаду водія електрика групи штабних машин, ВОС-790058.

Відповідно до Вступу Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV ( далі Статут), їхні дії поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до п. 29-31 Статуту, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Під час проходження військової служби ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, всупереч встановленого законами порядку, у ОСОБА_4 , яка була безпосереднім начальником для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, шляхом надання усного злочинного наказу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 08.03.2022, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку із чим остання не пізніше 16 год. 07 хв. 08.03.2022 надала злочинний усний наказ підлеглим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на заволодіння вказаним транспортним засобом, чим організувала вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, о 16 год. 07 хв. 08.03.2022 військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), розташованого за адресою: м. Бровари, Бульвар Незалежності, 39, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, VIN код НОМЕР_3 , який є службовим транспортним засобом Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Надалі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб з прямим умислом за відсутності правових підстав на виконання злочинного усного наказу ОСОБА_4 , у період до 17 год. 10 хв. 08.03.2022 вживали активних дій щодо відшукання ключа від транспортного засобу RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 у приміщеннях Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які знаходяться на 4 поверсі будівлі розташованої за адресою: м. Бровари, Бульвар Незалежності, 39, та відшукавши його у кабінеті начальника Броварського відділу ДВС, у вказаний час ОСОБА_8 сів на пасажирське місце, а ОСОБА_7 сів на місце водія зазначеного транспортного засобу та привів у дію двигун шляхом повернення ключа запалення, після чого на автомобілі RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, VIN код НОМЕР_3 , останні здійснили переміщення транспортного засобу в просторі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у організації незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України.

19 серпня 2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, начальник групи розвідки військової частини НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , в.ч. НОМЕР_4 .

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що достатнім та необхідним запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної особи є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 як осіб яких він бачив; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом обшуку від 15.04.2022 відповідно до якого було вилучено автомобіль марки RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, VIN код НОМЕР_3 , яким незаконно заволодів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 впізнали ОСОБА_4 як особу, яка надала останнім злочинний наказ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, є необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у домашнього арешту.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_4 , може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінуються ОСОБА_4 є тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої та будучи обізнаною про покарання, що їй загрожує за інкримінований їй злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає у тому, що отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_4 володітиме інформацією стосовно біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно неї, у зв`язку з чим остання матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваною злочину та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрювана може полишити місце свого перебування та виїхати за межі міста Києва, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків, які володіють інформацією щодо обставин вчинення нею зазначеного злочину, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримала підозрювана ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилався на необгрунтованість підозри та пояснив, що ОСОБА_4 за період проведення досудового розслідування слідчий не викликав жодного разу, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації, проте за вказаною в клопотанні адресою вона проживати не може, оскільки це просто місце реєстрації. ОСОБА_4 постійно проживає за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , а відтак ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не є доведеним. Крім того, ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину, яка проживає у м. Києві та яку вона періодично відвідує, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки. Також зауважив, що ОСОБА_4 мала всю інформацію щодо даних свідків, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були в її підпорядкуванні, вона була обізнана з їх анкетними даними, та протягом 3-х місяців не впливала на свідків, та інших учасників, які вже надали свої показання. Крім того, свідок ОСОБА_7 відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а свідок ОСОБА_8 проходить службюу в іншій військовій частині, що унеможливлює будь-який вплив на них ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 02.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України.
19.08.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 вказаної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють. При цьому, до наданих доказів обґрунтованості підозри не висувається таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу, якими є: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання.

При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, який інкримінується підозрюваній не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Водночас, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування запобіжного заходу є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та контактами.
Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не засуджена, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовою, враховуючи тривалий проміжок часу між вчиненням злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , внесенням відомостей до ЄРДР та повідомленням останній про підозру (близько 6 місяців), протягом якого ОСОБА_4 не намагалась перешкоджати встановленню істини у справі та переховуватись від органів досудового розслідування та правосуддя, незаконно впливати на свідків, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність обставин, які б свідчили про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, відтак, у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 206, 208, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 26.08.2022 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1