Справа № 489/7578/18
Провадження № 1-в/489/42/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

25 серпня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва справу за заявою прокурора про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва 02.06.2021 у справі №489/7578/18,

встановив:

До суду надійшла заява прокурора про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа у справі №489/7578/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрат на лікування потерпілого від злочину в сумі 7906,97 грн до виконання. Прокурор вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений з поважних причин, оскільки виконавчий лист був виданий 13.08.2019 та направлений для виконання до Вітовського відділу ДВС, при цьому постановою державного виконавця від 21.08.2019 повернутий стягувачу без прийняття до виконання. Також у зв`язку із допущенням у вказаному виконавчому листі помилки в частині зазначення стягувача, 02.06.2021 Ленінським районним судом був виданий виконавчий лист із зазначенням нового стягувача, який був пред`явлений до Шевченківського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та відповідно до повідомлення державного виконавця виконавчий лист повернуто стягувачу через пропуск строку пред`явлення до виконання. У зв`язку з цим, прокурор просив поновити строк пред`явлення виконавчого листа від 02.06.2021 у справі №489/7578/18 до виконання.

Прокурор заявив про підтримання заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Засуджений та його захисник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином.

Неявка учасників судового розгляду відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Судовий розгляд проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Статтею 533 КПК України встановлено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 535 КПК України, у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Відповідно до положень статей 537, 539 КПК України, під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Як визначено ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частин 1 та 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.07.2019 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки. Також вказаним вироком суду з ОСОБА_3 стягнуто на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого, 7906,97 грн.

Вирок суду набрав законної сили 10.08.2019 та 13.08.2019 судом був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого, 7906,97 грн, який був пред`явлений до виконання до відділу ДВС.

Виконавчий лист повертався державним виконавцем стягувачу без прийняття до виконання 21.08.2019 на підставі п. 6 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» та 23.09.2020 на підставі п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», після чого повторно направлявся до виконання.

24.11.2020 Вітовським районним відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п. 6 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки найменування стягувача у виконавчому листі не відповідає відомостям про стягувача в резолютивній частині вироку суду, у зв`язку з чим з дня повернення виконавчого листа стягувачу перервався та почав відліковуватися спочатку встановлений законом тримісячний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, останнім днем закінчення якого є 24.02.2021.

Однак прокурор звернувся до суду із заявою про виправлення помилки у вказаному виконавчому листі в частині зазначення відомостей про стягувача, а саме зі стягувача Міська лікарня швидкої медичної допомоги м. Миколаєва на стягувача Департамент фінансів Миколаївської міської ради, яка ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.05.2021 була задоволена, лише 05.05.2021, тобто майже через три місяці після закінчення встановленого законом тримісячного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання після повернення його державним виконавцем.

При цьому, заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не містить зазначення жодних причин щодо такого тривалого зволікання стягувачем та/або прокурором зі зверненням до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, внаслідок чого таку заяву було подано до суду після закінчення строку пред`явлення його до виконання.

02.06.2021 судом повторно був виданий виконавчий лист по вказаній справі №489/7578/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого, 7906,97 грн, який був пред`явлений до виконання до відділу ДВС.

При цьому заява та додані матеріали не містять зазначення дати пред`явлення прокурором (стягувачем) виконавчого листа до виконання до відділу ДВС після виправлення помилки у ньому.

Натомість з повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що виконавчий лист у справі №489/7578/18 був повернутий без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» через пропуск встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання 23.09.2021, що свідчить про досить тривалий пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому заява прокурора про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не містить зазначення будь-яких причин поважності пропуску строку його пред`явлення до виконання.

Крім того, із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання прокурор звернувся до суду лише 17.01.2022, тобто після спливу майже чотирьох місяців з дня останнього повернення виконавчого листа державним виконавцем, без зазначення причин поважності пропуску строку його пред`явлення до виконання, що також вказує на відсутність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому не може бути підставою для визнання поважним пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання твердження прокурора про те, що виконавчий лист вважався втраченим, оскільки суду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту втрати виданого судом виконавчого листа.

Натомість в матеріалах, доданих до заяви, та кримінального провадження наявні світлокопії виданих судом виконавчих листів (первинного та після виправлення описки) з наявними на них відмітками державних виконавців про дати та причини повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Вказане у свою чергу, спростовує твердження прокурора про втрату виконавчого листа, оскільки світлокопії виконавчих листів, які додані до заяви та перебувають в матеріалах кримінального провадження, були зроблені саме з оригіналів виконавчих листів.

При цьому, як було встановлено судом вище, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений ще до звернення до суду із заявою про виправлення помилки у ньому та прокурором не було наведено жодних причин, які б підтверджували поважність пропуску такого строку.

Також суд зазначає, що наявність норм Конституції України та положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обов`язковості виконання судового рішення не можуть бути єдиною та беззаперечною підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення, зокрема щодо контролю за виконанням виконавчого листа про стягнення грошових сум та відстеження строку для його пред`явлення до виконання.

За таких обставин, суд вважає, що прокурором не було наведено жодних поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому відсутні правові підстави для його поновлення.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про відсутність поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, що вказує на те, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви прокурора про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва 02.06.2021 у справі №489/7578/18 - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1