Справа № 444/1094/22
Провадження № 1-кп/444/209/2022
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
09 вересня 2022 року м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

під час проведення закритого підготовчого судового засідання в залі суду у м. Жовква Львівської області по обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331від 22 травня 2020 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

26 серпня 2022 року судді Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_1 для розгляду по суті поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.
Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_1 від 31.08.2022 року призначено закрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 22 травня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК Українина 09 вересня 2022 року о 10 год. 30 хв.

В підготовчому судовому засіданні 09 вересня 2022 року захисник обвинуваченого подав заяву про повернення обвинувального. Заяву обгрунтовує тим, що в даному випадку має місце факт невідповідності обвинувального акту нормам кримінально-процесуального закону. Так, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №88 від 12 серпня 2020 року, що проведена на стадії досудового розслідування, ОСОБА_4 страждає тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності у формі дисоціативного розладу, псевдодементний синдром, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З експертної точки зору, психічний стан ОСОБА_4 зумовлений впливом суб`єктивно важких, психотравмуючих факторів (інкриміновані дії, порушення кримінального провадження), що спровокувало специфічну, але притаманну для таких обставин реакцію. Питання №1 «Чи страждав ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій будь-яким психічним захворюванням, чи проявлявся в нього тимчасовий розлад психічної діяльності, внаслідок яких він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними? Якщо так, то коли почалась ця психічна хвороба?» може бути вирішеним лише після проведення лікування та виходу ОСОБА_4 із хворобливого стану при проведенні додаткової стаціонарної психолого-психіатричної експертизи. На підставі таких висновків експерта, прокурор звернувся до суду із відповідним клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру. 04 березня 2021 року ухвалою Жовківського районного суду Львівської області клопотання прокурора задоволено та застосовано до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до медичного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Відповідно до висновків лікарів-психіатрів щодо особи до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №13 від 02 березня 2022 року ОСОБА_4 із хворобливого стану вийшов. Може постати перед судово-слідчими органами для подальшого вирішення експертних питань. Відповідно до п. 3 ч.2 ст.242 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності. Однак, незважаючи на дану норму закону, слідчим, прокурором не проведено повторної експертизи щодо визначення психічного стану ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій та співвідношення такого стану із подією. Як наслідок, станом на теперішній час такі факти не встановлено, а відтак не визначено законну форму закінчення досудового розслідування, що визначена ст.283 КПК України.
За таких обставин, з метою забезпечення законності кримінального процесу при розгляді справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.4 ст.153 КК України захисник просить суд відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, як такого, що не відповідає вимогам закону.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту заперечила, та зазначила, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог КПК України. Після того, як була отримана ухвала про припинення щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, протягом чотирьох днів був складений обвинувальний акт та направлений до суду. Прокурор зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підстави для його повернення відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам до змісту та форми передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, всі необхідні реквізити обвинувального акту, направленого до суду у цьому кримінальному провадженні, зазначені у його тексті прокурором, який затверджував зазначений обвинувальний акт, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення, а тому суд вважає, що даний обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Суд зазначає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК) стосуються не змісту обвинувального акта, а його форми (реквізитів). На підготовчому засіданні суд першої інстанції не вправі перевіряти правильність обраної кваліфікації, наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора (постанови Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №273/1053/17 та від 10.09.2020 у справі №504/3802/15-к).

Судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішується виключно питання щодо відповідності обвинувального акта вимогам закону і відповідно щодо можливості або неможливості призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акта.

КПК України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи, перевіряти правильність визначення прокурором формулювання обвинувачення, зобов`язувати його змінювати це формулювання, оскільки, як вже зазначалося вище, визначення форми та обсягу обвинувачення належить виключно до повноважень прокурора, який згідно з ч.1 ст.36 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Між тим, доводи захисника на обґрунтування необхідності повернення обвинувального акта зводяться саме до оцінки фактичних обставин справи та доказів сторони обвинувачення, що не вирішується у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні в цілому відповідає вимогам ст.291 КПК України, тому відсутні підстави для його повернення прокурору.

Керуючись ст.ст.314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000331від 22 травня 2020 року прообвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1