ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
про арешт тимчасово вилученого майна

28 вересня 2022 року м. Фастів Київської області

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0001390 від 22.09.2022, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

в с т а н о в и в :

Клопотання надійшло до суду 26.09.2022 та відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 22.09.2022 працівниками ВРПП Фастівського РУП ГУНП в Київській області за порушення ПДР було зупинено автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з метою уникнення адміністративної відповідальності намагався надати працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 1680,00 грн.

22.09.2022 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001390 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто як надання неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

22.09.2022 під час огляду місця події, а саме службового автомобілю марки СКС RDS-02PП, реєстраційний номер НОМЕР_2 , припаркованого на обочині дороги поблизу блок-посту Фастів-Бишів в м. Фастів Київської області, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1680,00 гривень банкнотами номінальною вартістю 500 гривень в кількості 2 штук, банкнотами номінальною вартістю 100 гривень в кількості 2 штук, банкнотами номінальною вартістю 20 гривень в кількості 3 штук, банкнотами номінальною вартістю 10 гривень в кількості 2 штук.

Зазначені грошові кошти до вказаного автомобілю поклав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості неправомірної вигоди працівникам поліції за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, збереження предметів та речей, що визнані речовими доказами, процесуальний керівник вважає за необхідне накласти арешт на вищевказані речові докази вилучені 22.09.2022 під час огляду місця події.

Зазначені грошові кошти до вказаного автомобілю поклав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості неправомірної вигоди працівникам поліції за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день розгляду клопотання повідомлений судом належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вислухавши позицію прокурора, вивчивши матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Судом встановлено, що 22.09.2022 відомості за даним фактом СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001390 від 22.09.2022, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Постановою від 22.09.2022 року вказані грошові кошти ст. слідчим слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001390 від 22.09.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема: забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

В даному випадку, прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено, що грошові кошти є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 369 КК України, визнано речовими доказами та дійсно існує необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки існують ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту, зазначеного в клопотанні прокурора, майна, а саме: грошових коштів, які було виявлено та вилучено під час огляду службового автомобіля марки СКС RDS-02PП, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в загальній сумі 1680,00 гривень банкнотами номінальною вартістю 500 гривень в кількості 2 штук, банкнотами номінальною вартістю 100 гривень в кількості 2 штук, банкнотами номінальною вартістю 20 гривень в кількості 3 штук, банкнотами номінальною вартістю 10 гривень в кількості 2 штук.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за № 0001390 від 22.09.2022, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на вилучені 22.09.2022 у ході огляду службового автомобіля марки СКС RDS-02РП, реєстраційний номер НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 1680,00 гривень банкнотами номінальною вартістю 500 гривень в кількості 2 штук, банкнотами номінальною вартістю 100 гривень в кількості 2 штук, банкнотами номінальною вартістю 20 гривень в кількості 3 штук, банкнотами номінальною вартістю 10 гривень в кількості 2 штук, які поклав до автомобіля ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1