Номер провадження:1-кс/521/3579/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000430 від 28.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000430 від 28.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Клопотання розглядалось за ініціативою прокурора.
2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000430 від 28.09.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , являючись громадянином України, фактично проживаючи у місті Херсоні, достовірно знаючи про збройну агресією РФ проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення міста Херсона збройними формуваннями РФ, наприкінці травня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, підтримуючи воєнну агресію РФ на території України, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа військовослужбовців та представників спецслужб РФ у місті Херсоні та добровільно зайняв посаду так званого «директора Експертного криміналістичного центру ГУ МВС в Херсонській області», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території міста Херсона правоохоронному органі.
На займаній посаді так званого «директора Експертного криміналістичного центру ГУ МВС в Херсонській області» ОСОБА_6 з моменту свого призначення та по цей час, переслідуючи свої злочинні наміри та цілі, виконує функції щодо організацію роботи та керівництво вказаним незаконно створеним правоохоронним органом, зокрема займається підбором кадрів для працевлаштування, надає вказівки підлеглим щодо виконання обов`язків проведення відповідних експертиз та досліджень.
Крім того, проводить відповідні бесіди з особами, які раніше працювали в органах внутрішніх справ та НДЕКЦ та активні агітаційні дії у вигляді бесід та закликів серед населення міста, які на теперішній час не виїхали з окупованої території, щодо співпраці із окупаційними військами Російської Федерації та агітації вище зазначених осіб, працювати на окупаційну владу РФ на тимчасово окупованій території м. Херсону та Херсонської області у незаконному правоохоронному органі у місті Херсон, а саме так званому «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области». Водночас, ОСОБА_6 проводить агітаційні дії, направлені на підтримку держави агресором Російської Федерації в інтересах ворога - загарбника на шкоду суверенітеті та територіальної цілісності державі Україна.
20.09.2022 у кримінальному провадженні № 0000225 від 29.06.2022 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
З метою недопущення порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_6 , СВ УСБУ в Херсонській області 20.09.2022 у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також повідомлено про необхідність прибуття 23.09.2022, 26.09.2022, 27.09.2022 останнього до найближчого територіально розташованого підрозділу Служби безпеки України, для участі у слідчих діях у кримінальному провадженні № 0000225 від 29.06.2022 за ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Крім того, 20.09.2022 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також виклики на 23.09.2022, 26.09.2022, 27.09.2022 для участі у проведенні слідчих дій у якості підозрюваного.
На вказані виклики ОСОБА_6 не з`явився, про причини неприбуття не повідомив.
Дані обставини свідчать, про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування.
У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до слідчого та прокурора, переховуванням останнього від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з тим, що місце знаходження останнього не цей час невідоме, постановою слідчого 05.10.2022 ОСОБА_6 оголошено у розшук.
В ході досудового розслідування проведено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема: протокол допиту свідка головного судового експерта сектору наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу спеціальних видів дослідження Херсонського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 від 31.08.2022, яка повідомила про можливе зайняття ОСОБА_6 посади «директора» у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области», також остання повідомила, що ОСОБА_8 телефонував їй з приводу працевлаштування у вказаному незаконно створеному органі та через деякий час написав смс-повідомлення, що стосовно працевлаштування їй буде телефонувати ОСОБА_6 ; - протокол допиту свідка старшого судового експерта сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів дослідження Херсонського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_9 від 31.08.2022, який повідомила про зайняття ОСОБА_6 посади «директора» у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области»; - протокол допиту свідка старшого інспектора ВОЗ Управління «КОРД» ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 від 08.09.2022, яка повідомила, що в червні 2022 зустрілася у м. Херсоні з ОСОБА_8 , в ході розмови останній повідомив що співпрацює з окупаційною владою та пропонував працевлаштування у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области», зазначивши при цьому, що кандидатом на посаду керівника вказаного незаконного органу є ОСОБА_6 . Цього ж дня, свідку зателефонував ОСОБА_6 та призначив зустріч, в ході якої агітував до співпраці та працевлаштування у «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области»; - протокол допиту свідка директора Херсонського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_11 від 13.09.2022, який повідомив про зайняття ОСОБА_6 посади «директора» у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области»; - протокол допиту свідка поліцейського ІТТ № 1 ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 від 16.09.2022, який повідомив про зайняття ОСОБА_6 посади «директора» у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области». свідкок повідомив, що 27 липня 2022 року ОСОБА_6 призначив йому зустріч, в ході якої агітував до співпраці та працевлаштування у «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области» на посаду «експерта-криміналіста»; - матеріали виконаних доручень оперативним підрозділом, а саме відповіді на доручення № 6754/42-21/01-2022 від 08.09.2022, № 6806/42-21/01-2022 від 12.09.2022 № 6858/42-21/01-2022 від 14.09.2022 ХУ ДВБ НП України щодо проведення слідчих (розшукових) дій; інші матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваними та та/або які виїхали, та/або перебувають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування.
Статтею 297-1 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 241.
Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Зібрані під час досудового розслідування докази обґрунтовано підтверджують вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушенню, дають підстави звернення до суду з обвинувальним актом, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрюваний переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, щодо якого відповідно до ст.297-1 КПК України передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування, переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також перебуває в розшуку, прокурор звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
3. Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор підтримала клопотання, та просила його задовольнити по викладеним у ньому обставинам.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити, вважає що клопотання не обґрунтоване.
4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів та положення закону яким керувався слідчий суддя.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_13 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.
Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является prima facie свидетельством акта агрессии».
Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии: а) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результатом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее; b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства; с) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства; d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства; e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения; f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства; g) засылка государством или от шимени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».
Поряд з цим встановлено, що 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН). До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є РФ), Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.
Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статут ООН.
Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.
Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканою. Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 РФ.
31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14.01.1998№ 13/98-ВР та Федеральним Законом РФ від 02.03.1999 № 42-ФЗ).
Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору РФ зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.
При цьому, ст. 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення. Водночас, ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.
Таким чином, в порушення вищевказаних умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, 24.02.2022 вище політичне та військове командування РФ розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України, розпочавши збройний конфлікт при наступних обставинах.
Так, о 04 годині 30 хвилин 24.02.2022 ЗС РФ, діючи з метою фактичного знищення держави Україна, зміни меж території та державного кордону України, вчинили військову агресію відносно народу України, безпосередньо акти насильства щодо цивільного населення, з метою тероризування населення та поєднані з убивствами цивільних осіб, а також напади на об`єкти військової та критичної інфраструктури.
Із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.
У зв`язку з цим, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.
У подальшому 15.03.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
Надалі, 21.04.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.
Також, 22.05.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Надалі, 15.08.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Окрім цього, згідно ст. 1-1 п. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 тимчасово окупована РФ територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.
Також, відповідно до повідомлення Херсонської обласної військової адміністрації № 01-01-252470/0/22/16 від 07.06.2022 збройні формування РФ встановили та здійснюють на даний час фактичний контроль над територією Херсонської області (окрім звільнених окремих населених пунктів у північній частині Бериславського району та північно-західній частині Херсонського району), а також впровадили діяльність підконтрольної їм окупаційної адміністрації.
Так, за результатами вказаних дій 03.03.2022 збройними силами РФ незаконно окуповано місто Херсон.
Однак, у порушення наведених актів міжнародного та національного законодавства громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив колабораційну діяльність, а саме добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області за наступних обставин.
З метою встановлення контролю на території тимчасово окупованого міста Херсона невстановлені особи з числа військових та представників спецслужб РФ на початку квітня 2022 року створили незаконний правоохоронний орган у місті Херсон, а саме так званий «Экспертный криминалистический центр Главного управления МВД по Херсонской области», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та почали підшукувати осіб з числа місцевого населення, у тому числі діючих та колишніх правоохоронців, які б співпрацювали з ними у вищевказаному новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі.
ОСОБА_6 , являючись громадянином України, фактично проживаючи у місті Херсоні, достовірно знаючи про збройну агресією РФ проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення міста Херсона збройними формуваннями РФ, наприкінці травня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, підтримуючи воєнну агресію РФ на території України, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа військовослужбовців та представників спецслужб РФ у місті Херсоні та добровільно зайняв посаду так званого «директора Експертного криміналістичного центру ГУ МВС в Херсонській області», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території міста Херсона правоохоронному органі.
На займаній посаді так званого «директора Експертного криміналістичного центру ГУ МВС в Херсонській області» ОСОБА_6 з моменту свого призначення та по цей час, переслідуючи свої злочинні наміри та цілі, виконує функції щодо організацію роботи та керівництво вказаним незаконно створеним правоохоронним органом, зокрема займається підбором кадрів для працевлаштування, надає вказівки підлеглим щодо виконання обов`язків проведення відповідних експертиз та досліджень.
Крім того, проводить відповідні бесіди з особами, які раніше працювали в органах внутрішніх справ та НДЕКЦ та активні агітаційні дії у вигляді бесід та закликів серед населення міста, які на теперішній час не виїхали з окупованої території, щодо співпраці із окупаційними військами Російської Федерації та агітації вище зазначених осіб, працювати на окупаційну владу РФ на тимчасово окупованій території м. Херсону та Херсонської області у незаконному правоохоронному органі у місті Херсон, а саме так званому «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области».
Водночас, ОСОБА_6 проводить агітаційні дії, направлені на підтримку держави агресором Російської Федерації в інтересах ворога - загарбника на шкоду суверенітеті та територіальної цілісності державі Україна.
Тобто органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
20.09.2022 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.
Однак, через неможливість встановлення фактичного місця перебування ОСОБА_6 , письмове повідомлення про підозру від 20.09.2022 відповідно до вимог ч.1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України було направлено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Дані обставини підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.09.2022 та повідомленням про підозру від 20.09.2022.
Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини(ст.2 КПК України).
Згідно положень ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1.
Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, відносно якого законодавцем передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування.
Частиною 2 ст. 297-4 КПК України встановлено, що під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.
Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Як вбачається із матеріалів клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, у тому числі: протокол допиту свідка головного судового експерта сектору наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів відділу спеціальних видів дослідження Херсонського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 від 31.08.2022, яка повідомила про можливе зайняття ОСОБА_6 посади «директора» у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области», також остання повідомила, що ОСОБА_8 телефонував їй з приводу працевлаштування у вказаному незаконно створеному органі та через деякий час написав смс-повідомлення, що стосовно працевлаштування їй буде телефонувати ОСОБА_6 ; - протокол допиту свідка старшого судового експерта сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів дослідження Херсонського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_9 від 31.08.2022, який повідомила про зайняття ОСОБА_6 посади «директора» у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области»; - протокол допиту свідка старшого інспектора ВОЗ Управління «КОРД» ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 від 08.09.2022, яка повідомила, що в червні 2022 зустрілася у м. Херсоні з ОСОБА_8 , в ході розмови останній повідомив що співпрацює з окупаційною владою та пропонував працевлаштування у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области», зазначивши при цьому, що кандидатом на посаду керівника вказаного незаконного органу є ОСОБА_6 . Цього ж дня, свідку зателефонував ОСОБА_6 та призначив зустріч, в ході якої агітував до співпраці та працевлаштування у «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области»; - протокол допиту свідка директора Херсонського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_11 від 13.09.2022, який повідомив про зайняття ОСОБА_6 посади «директора» у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области»; - протокол допиту свідка поліцейського ІТТ № 1 ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 від 16.09.2022, який повідомив про зайняття ОСОБА_6 посади «директора» у новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области». свідкок повідомив, що 27 липня 2022 року ОСОБА_6 призначив йому зустріч, в ході якої агітував до співпраці та працевлаштування у «Экспертном криминалистическом центре Главного управления МВД по Херсонской области» на посаду «експерта-криміналіста»; - матеріали виконаних доручень оперативним підрозділом, а саме відповіді на доручення № 6754/42-21/01-2022 від 08.09.2022, № 6806/42-21/01-2022 від 12.09.2022 № 6858/42-21/01-2022 від 14.09.2022 ХУ ДВБ НП України щодо проведення слідчих (розшукових) дій; інші матеріалами кримінального провадження.
Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
За таких обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.
Окрім того, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої "обґрунтована підозра" про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Інакше кажучи слідчий суддя не наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства та позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Тобто слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для здійснення досудового розслідування.
Вище вказані обставини, дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину, що підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування матеріалами та доказами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності вказують на вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як слідує з клопотання, 20.09.2022 за результатами досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000225 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.
Постановою прокурора у кримінальному провадженні від 28.09.2022 з матеріалів кримінального провадження № 0000225 виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 за №0000430.
У зв`язку із находженням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 20.09.2022 у день його складення, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово викликався стороною обвинувачення у порядку, визначеному ч. 8 ст. 135 КПК України, шляхом публікацій у засобах масової інформації у газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, відповідно до вказаного порядку особа вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Тобто стороною обвинувачення використано можливі інструменти, визначені кримінальним процесуальних законом для проведення слідчих і процесуальних з підозрюваним ОСОБА_6 .
Згідно ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.
Положеннями статті 297-4 КПК України законодавець встановив обов`язок слідчого, прокурора довести, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
На підтвердження умислу підозрюваного, спрямованого на переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, згідно доводів, наведених у клопотанні, свідчить той факт, що на даний момент ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України.
Наведені обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що є передумовою для здійснення в кримінальному провадженні №0000430 від 28.09.2022, відносно нього спеціального досудового розслідування у відповідності до положень глави 24-1 КПК України.
Отже прокурорам надано суду докази складення повідомлення про підозру, його оприлюднення, оголошення підозрюваного у розшук, неодноразового виклику підозрюваного до органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, неодноразового ухилення підозрюваного від прибуття до слідчого.
Наявні матеріали у слідчого судді доводять та підтверджують, що ОСОБА_6 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території України ( м. Херсон), а тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному №0000430 від 28.09.2022, відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.
Зважаючи на викладене, виходячи з фактичних даних, що містяться в матеріалах провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурорам доведено правові підстави для задоволення клопотання, а тому з метою виконання завдань кримінального судочинства, слідчий суддя визнав за необхідне надати дозвіл на здійснення стосовно підозрюваного ОСОБА_6 спеціального досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.139, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування - задовольнити.
Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000430 від 28.09.2022 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Висунськ Березнегуватського районна Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , документованого паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданого Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
У випадку, якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестали існувати, подальше досудове розслідування здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1