Справа № 752/2345/22
Провадження № 1-кс/752/1506/22
У Х В А Л А

05.05.2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156, ч.2 ст.301, ч.1 ст.301-1 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000042 від 20.01.2022 р.,

в с т а н о в и в:

ст.слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156, ч.2 ст.301, ч.1 ст.301-1 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000042 від 20.01.2022 р.

Клопотання обгрунтовано тим що, СУ ГУ НП у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 20.01.2022 р.

Органом досудового розслідування встановлено, що 19.12.2021 у невстановлений час доби та місці у ОСОБА_5 , виник умисел вчинити розпусні дії сексуального характеру, здатні викликати моральне розбещення малолітньої особи, з метою штучного розвинення у потерпілої статевого інстинкту, тобто порушення її нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, шляхом посягання на її статеву недоторканість.

ОСОБА_5 за допомогою мережі інтернет, відшукав малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та переконавшись, що остання є малолітньою та перебуває у стані психічної безпорадності через малолітній вік та в особливо вразливій ситуації, що викликано сімейними обставинами, чітко усвідомлював, що потерпіла не має соціального досвіду щодо стосунків між статями, не обізнана щодо фізіології сексуальних контактів, не розуміє їх моральне, соціальне значення, та правові наслідки таких контактів, розпочав з 19.12.2021 реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи на меті інтелектуальне розбещення потерпілої.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на інтелектуальне розбещення малолітньої, в ході листування з малолітньою ОСОБА_8 , користуючись віковою перевагою, та можливістю маніпулювати діями потерпілої, у тому числі, шляхом заохочення останньої подарунками у вигляді нової техніки та грошових коштів, почав переписуватись з малолітньою ОСОБА_8 , використовуючи ім`я акаунту « ОСОБА_9 » у мобільному застосунку «Telegram» та імя акаунту « ОСОБА_10 » у мобільному застосунку «Instagram».

В ході листування з малолітньою ОСОБА_8 , яка користувалася мобільними застосунками «Telegram» та «Instagram», ОСОБА_5 з власної ініціативи почав вести із нею цинічні розмови на сексуальні теми, відверто розповідати про свій сексуальний досвід та задавати навідні питання потерпілій, щодо її сексуальних пріоритетів, усвідомлюючи малолітній вік останньої, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст. 1, 21 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, ст. ст. 1, 2, 6, 7 Закону України «Про захист суспільної моралі», ст. ст. 2, 7, 8, 23, 19, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. 9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, яка набула чинності 01.07.2006, ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, ст. ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003, з метою досягнення своїх цілей, використовуючи ім`я акаунту « ОСОБА_9 » у мобільному застосунок «Telegram» надіслав малолітній потерпілій ОСОБА_8 зображення порнографічного характеру із зображенням чоловічого статевого органу, що згідно висновку відноситься до порнографії та, тим самим, заохочував малолітню ОСОБА_8 оголити своє тіло та за допомогою власного мобільного телефону створити порнографічний матеріал для нього, при цьому, усвідомлюючи нездатність малолітньої потерпілої, в силу своїх вікових особливостей та відсутності соціального досвіду у даній сфері життя, правильно сприймати та розуміти їх моральне та соціальне значення, правові наслідки.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно формував у малолітньої ОСОБА_8 неправильне розуміння змісту та ставлення до статевих відносин, створюючи спотворений соціальний досвід, порушуючи нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток та статеву недоторканість останньої.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що 12.01.2022 у невстановлений час та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі», виник злочинний умисел, спрямований на розповсюдження зображення порнографічного характеру малолітній ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є користувачем мобільних застосунків «Instagram» та «Telegram» та з якою останній вів листування, з метою створення порнографічного контенту.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 12.01.2022 о 21.56 год. ОСОБА_5 у невстановленому органом досудового розслідування місці, використовуючи акаунт «Аlex_Вeach» у застосунку «Telegram» у власному мобільному телефоні, надіслав малолітній ОСОБА_8 , на її акаунт « ОСОБА_11 » у цьому ж застосунку, файл «photo_2020-01-21_12-32-43.jpg», який містить зображення ерегованого чоловічого статевого органу та який згідно висновку відноситься до порнографії, при цьому, усвідомлюючи нездатність малолітньої потерпілої, в силу своїх вікових особливостей та відсутності соціального досвіду у даній сфері життя, правильно сприймати та розуміти їх моральне та соціальне значення, правові наслідки.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений органом досудового розслідування день та час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи виниклий умисел, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, маючи на меті умисел на умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту, всупереч ст. ст. 1, 2, 6, 7 Закону України «Про захист суспільної моралі», ст. ст. 2, 7, 8, 23, 26, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, маючи у власному користуванні та використовуючи жорсткий диск чорного кольору марки «WD» моделі «My Passport Ultra» с/н WX61A760DA2C об`ємом 1 Tb у папці (директорії) за шляхом «System/er/vid», зберігав відеопродукцію у кількості 11 штук, а саме: відеозапис «(JM) Updated-2017 Anal 8yo German girl with daddy (Mix 288p and 1080p + Sub).mp4»; відеозапис «aaa.mp4»; відеозапис «Bibigon 5_mpeg4.mkv»; відеозапис «mi lovely girl_1.mp4»; відеозапис «mi lovely girl_2.mp4»; відеозапис «mi lovely girl_3.mp4»; відеозапис «mi lovely girl_4.mp4»; відеозапис «mi lovely girl_5.mp4»; відеозапис «mi lovely girl_6.mp4»; відеозапис «mi lovely girl_7.mp4»; відеозапис «mi lovely girl_8.mp4», що містять сцени сексуально-насильницького характеру та жорстокого поводження із малолітньою дитиною, шляхом вчинення насильницьких дій направлених на посягання на статеву недоторканість останньої та приниження особи, які відповідно до міжнародних норм є дитячою порнографією.

Так, 03.05.2022 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено жорсткий диск чорного кольору марки «WD» моделі «My Passport Ultra» с/н WX61A760DA2C об`ємом 1 Tb, який належить останньому та яким він користується. В зазначеному жорсткому диску у папці (директорії) за шляхом «System/er/vid», доступ до якої є вільним та не має системи логічного захисту, виявлено та вилучено інформацію в електронному вигляді, а саме відеопродукцію у кількості 11 штук, на яких зображено дитину жіночої статі, які містять сцени сексуально-насильницького характеру та жорстокого поводження із малолітньою дитиною, шляхом вчинення насильницьких дій сексуального характеру, направлених на посягання на статеву недоторканість останньої та приниження особи, які відповідно до міжнародних норм є дитячою порнографією.

04.05.2022 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Посилаючись на обгрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, зазначаючи на обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України, ризики, визначені ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі і документи, що мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, прокурор зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання і просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, враховуючи дані, що характеризують його особу.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що СУ ГУ НП у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 20.01.2022 р.

04.05.2022 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України, про що вручено письмове повідомлення про підозру.

Слідчий у даному кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини.
Так у своїх рішеннях у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» Європейський суд зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України, що підтверджується: протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 21.01.2022, протоколом огляду від 21.01.2022, висновком експерта від 02.02.2022 № СЕ-19/111-22/3923-МЗ, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.01.2022, протоколом огляду від 21.01.2022, протоколом огляду від 24.01.2022, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.04.2022, протоколом огляду від 26.04.2022, протоколом огляду від 21.01.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.01.2022, протоколом обшуку від 03.05.2022 за місцем мешкання ОСОБА_5 , протоколом обшуку від 03.05.2022 за місцем роботи ОСОБА_5 , протоколами огляду, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 03.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.05.2022.

Слідчий суддя не надає оцінку належності і допустимості даних доказів для підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину.

При вирішенні клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу крім наявності обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який одружений, неповнолітніх дітей не має, працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання.
Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів.
Крім того, при вирішенні даного клопотання слідчий суддя враховує характер вчинених дій, а також те, що такий злочин вчинено відносно неповнолітньої особи.
Звертаючись до суду слідчий просить застосувати до підозрюваного. запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілу та свідків, продовжити злочинну діяльність.
Зазначені ризики знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З огляду на викладені обставини в їх сукупності, вважаю, що є всі обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 і застосування, на думку слідчого судді, більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки або ж домашнього арешту є недоцільним, оскільки вони не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам на даній стадії досудового розслідування.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України та, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаю за можливе визначити розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, оскільки злочин вчинено без застосування фізичного насильства, даних про особу підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України та майнового стану підозрюваного.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, має встановлюватися в межах від до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При вирішенні питання про визначення підозрюваному розміру застави суд повинен належним чином обґрунтувати в ухвалі виключність обставин прийняття такого рішення.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням всіх перелічених обставин, які повинні бути враховані слідчим суддею при визначенні розміру застави, а саме: наявності ризиків у даному кримінальному провадженні, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , даних, що характеризують особу підозрюваного, вважаю за необхідне визначити розмір застави в межах, встановлених до даного виду злочину, а саме в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, у разі внесення підозрюваним застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України

у х в а л и в:

клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156, ч.2 ст.301, ч.1 ст.301-1 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000042 від 20.01.2022 р. задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 01.07.2022 р.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74430 гривень.

Застава може бути внесена протягом дії ухвали про обрання запобіжного заходу на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва, за наступними реквізитами: одержувач ТУДСАУ в м.Києві, банк одержувач Державна казначейська служба України м.Київ, р/р UA1012089, МФО 820172, призначення платежу застава.

На підставі п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в залежності від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м.Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення підозрюваного.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця попереднього ув`язнення підозрюваного негайно має здійснити розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово процесуального прокурора у кримінальному провадженні та слідчого суддю Голосіївського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя