Справа № 567/275/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2022 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч Рівненського району Острозької ТГ Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановила:

27.04.2022 слідчий ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що у 2014 році, у не встановлену слідством дату та час, в м. Славута Хмельницької області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, незаконно, без будь-якого передбаченого законом на це відповідного дозволу, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, придбав пістолет марки «Zoraki-mod. 914-S», який згідно з висновком експерта Рівненського НДКЦ МВС України №СЕ-19/118-22/2012-БЛ від 24.03.2022 року, є переробленим саморобним способом з стартового пістолета «ZORAKI-MOD.914-S» калібру 9 мм. Р.А.К., промислового виготовлення, шляхом внесення конструктивних змін не передбачених виробником - видалення захисного елементу з каналу ствола, встановлення стволика який додатково блокує газовідвідний отвір та патрони в кількості 40 шт., які згідно з висновком експерта Рівненського НДКЦ МВС України №СЕ-19/118- 22/2016-БЛ від 18.03.2022 року, є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї - мисливськими патронами калібру 7,62x51 мм.(.ЗО8 WIN) які до стрільби придатні.
В подальшому, ОСОБА_5 переніс дані боєприпаси до свого місця проживання, що розташоване АДРЕСА_1 , та в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, де, не будучи особою, якій у встановленому законом порядку надано дозвіл на зберігання бойових припасів та вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, умисно, без мети збуту, зберігав вогнепальну зброю та боєприпаси вогнепальної стрілецької зброї за місцем свого проживання.
21.04.2022 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що слідчий вважає, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може покинути місце свого проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

В судовому засіданні слідчий та прокурор посилаючись на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України просять клопотання задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не заперечив.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечив.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

21.04.2022, в порядку ст.276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_5 про надання добровільної згоди на огляд від 07.03.2022, протоколом огляду місця події від 07.03.2022 за яким було вилучено вогнепальну зброю та бойові припаси; висновком експерта Рівненського НДКЦ МВС України №СЕ-19/118-22/2012-БЛ від 24.03.2022; висновком експерта Рівненського НДКЦ МВС України №СЕ-19/118-22/2016-БЛ від 18.03.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Водночас статтею 178 КПК передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом положень ст. 193, 194 КПК, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органами досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може з метою ухилення від кримінальної відповідальності залишити своє місце проживання та зазначає про наявність ризику, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обґрунтуванні можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду слідчий посилається на те, що за вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, передбачене покарання до 7 років позбавлення волі, тому з метою уникнення відповідальності за вчинене, він може покинути своє місце проживання.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

На думку слідчого судді, такий ризик є мінімальним, враховуючи міцні соціальні зв`язки підозрюваного, його сімейний стан та вік, однак можливим.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 і, зокрема те, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення та бере до уваги відомості про його особу.

ОСОБА_5 одружений, має постійне місце проживання та працевлаштований. За місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Водночас, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, та враховуючи наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то наявні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Зазначеною статтею передбачена можливість застосування відповідного запобіжного заходу з зобов`язанням підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладання яких була доведена прокурором, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наведене у сукупності вказує на те, що для забезпечення цілей і мети кримінального провадження та виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, існує необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, який є найбільш м`яким із запобіжних заходів, передбачених законодавством України, що буде необхідним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду з населеного пункту в якому він проживає.
Керуючись ст.ст. 179, 193-196, 369-372 КПК України

ухвалила:

клопотання слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчих СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, які перебувають в групі слідчих по розслідуванню вказаного кримінального провадження, прокурорів Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва та Острозького районного суду за першою вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту в якому він фактично проживає, а саме з с.Межиріч Рівненського району Рівненської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного цією ухвалою обов`язків до 27.06.2022 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а на стадії перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1