Справа № 455/996/21
Провадження № 1-кп/455/74/2022
ВИРОК
Іменем України
04 липня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 16.06.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Кіровськ Ленінградської області російської федерації, жительки АДРЕСА_1 , одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, палатної медсестри терапевтичного відділення Хирівської міської лікарні комунального некомерційного підприємства Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня», судимості немає, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , яка згідно наказу №57, виданого головним лікарем Хирівської міської лікарні, прийнята на роботу на посаду палатної медсестри терапевтичного відділення Хирівської міської лікарні комунального некомерційного підприємства Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня», та відповідно до посадової інструкції згідно встановленого графіку робочого часу з 09:00 години до 21:00 години та з 21:00 години до 09:00 години, забезпечує медичний догляд за хворими.

В той же час, ОСОБА_3 , зловживаючи довірою керівництва, шляхом обману, 05.01.2017 року, 02.02.2017 року, 14.02.2017 року, 02.03.2017 року, 14.03.2017 року, 30.03.2017 року, здійснювала незаконний виїзд в робочий час через пропускний пункт «Смільниця», на територію Республіки Польща, однак щомісячно звітувала про виконану нею роботу впродовж повних робочих днів, на підставі чого, було складено табелі робочого часу та зайво нараховано ОСОБА_3 заробітну плату.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживання довірою у період часу із 05.01.2017 року по 30.03.2017 року отримала зайво нараховану заробітну плату за невідпрацьовані години з бюджетних коштів (медичної субвенції) на загальну суму 808,96 гривень, чим заподіяла шкоду комунальному некомерційному підприємству Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня» на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , яка згідно наказу №57, виданого головним лікарем Хирівської міської лікарні, прийнята на роботу на посаду палатної медсестри терапевтичного відділення Хирівської міської лікарні комунального некомерційного підприємства Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня», та відповідно до посадової інструкції згідно встановленого графіку робочого часу з 9:00 години до 21:00 години та з 21:00 години до 09:00 години, забезпечує медичний догляд за хворими.

В той же час, ОСОБА_3 , повторно, зловживаючи довірою керівництва, шляхом обману, 19.05.2017 року, 10.06.2017 року, 14.06.2017 року, 04.07.2017 року, 21.08.2017 року, 29.08.2017 року, 02.09.2017 року, 06.09.2017 року, 18.09.2017 року, 28.10.2017 року, 13.11.2017 року, 02.12.2017 року та 23.12.2017 року здійснювала незаконний виїзд в робочий час через пропускний пункт «Смільниця», на територію Республіки Польща, однак щомісячно звітувала про виконану нею роботу впродовж повних робочих днів, на підставі чого, було складено табелі робочого часу та зайво нараховано ОСОБА_3 заробітну плату.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживання довірою у період часу із 19.05.2017 року по 23.12.2017 року отримала зайво нараховану заробітну плату за невідпрацьовані години з бюджетних коштів (медичної субвенції) на загальну суму 1956,60 гривень, чим заподіяла комунальному некомерційному підприємству Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня» шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , яка згідно наказу №57, виданого головним лікарем Хирівської міської лікарні, прийнята на роботу на посаду палатної медсестри терапевтичного відділення Хирівської міської лікарні комунального некомерційного підприємства Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня», та відповідно до посадової інструкції згідно встановленого графіку робочого часу з 9:00 години до 21:00 години та з 21:00 години до 09:00 години, забезпечує медичний догляд за хворими.

В той же час, ОСОБА_3 , повторно, зловживаючи довірою керівництва, шляхом обману, 21.03.2018 року, 29.03.2018 року, 14.04.2018 року, 26.04.2018 року, 30.04.2018 року, 04.05.2018 року та 24.05.2018 року здійснювала незаконний виїзд в робочий час через пропускний пункт «Смільниця», на територію Республіки Польща, однак щомісячно звітувала про виконану нею роботу впродовж повних робочих днів, на підставі чого, було складено табелі робочого часу та зайво нараховано ОСОБА_3 заробітну плату.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживання довірою у період часу із 21.03.2018 року по 24.05.2018 року отримала зайво нараховану заробітну плату за невідпрацьовані години з бюджетних коштів (медичної субвенції) на загальну суму 1198,01 гривень, чим заподіяла комунальному некомерційному підприємству Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня» шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , згідно наказу №57 головного лікаря Хирівської міської лікарні прийнята на роботу на посаду палатної медсестри терапевтичного відділення Хирівської міської лікарні комунального некомерційного підприємства Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня», та відповідно до посадової інструкції згідно встановленого графіку робочого часу з 9:00 години до 21:00 години та 21:00 години до 09:00 години забезпечує медичний догляд за хворими.

В той же час, ОСОБА_3 , повторно, зловживаючи довірою керівництва, шляхом обману 13.09.2018 року, 25.10.2018 року, 30.10.2018 року та 19.11.2018 року здійснювала незаконний виїзд в робочий час через пропускний пункт «Смільниця», на територію Республіки Польща, однак щомісячно звітувала про виконану нею роботу впродовж повних робочих днів, на підставі чого, було складено табелі робочого часу та зайво нараховано ОСОБА_3 заробітну плату.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживання довірою у період часу із 13.09.2018 року по 19.11.2018 року отримала зайво нараховану заробітну плату за невідпрацьовані години з бюджетних коштів (медичної субвенції) на загальну суму 569,36 гривень, чим заподіяла комунальному некомерційному підприємству Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня» шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , згідно наказу №57 головного лікаря Хирівської міської лікарні прийнята на роботу на посаду палатної медсестри терапевтичного відділення Хирівської міської лікарні комунального некомерційного підприємства Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня», та відповідно до посадової інструкції згідно встановленого графіку робочого часу з 9:00 години до 21:00 години та з 21:00 години до 09:00 години забезпечує медичний догляд за хворими.

В той же час, ОСОБА_3 , повторно, зловживаючи довірою керівництва, шляхом обману 03.01.2019 року, 23.01.2019 року, 07.02.2019 року, 09.03.2019 року, 19.03.2019 року, 05.04.2019 року, 08.04.2019 року, 16.05.2019 року, 18.05.2019 року та 12.06.2019 року, здійснювала незаконний виїзд в робочий час через пропускний пункт «Смільниця», на територію Республіки Польща, однак щомісячно звітувала про виконану нею роботу впродовж повних робочих днів, на підставі чого, було складено табелі робочого часу та зайво нараховано ОСОБА_3 заробітну плату.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживання довірою у період часу із 03.01.2019 року по 12.06.2019 року отримала зайво нараховану заробітну плату за невідпрацьовані години з бюджетних коштів (медичної субвенції) на загальну суму 1961,45 гривню, чим заподіяла комунальному некомерційному підприємству Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня» шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , згідно наказу №57 головного лікаря Хирівської міської лікарні прийнята на роботу на посаду палатної медсестри терапевтичного відділення Хирівської міської лікарні комунального некомерційного підприємства Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня», та відповідно до посадової інструкції згідно встановленого графіку робочого часу з 9:00 години до 21:00 години та з 21:00 години до 09:00 години забезпечує медичний догляд за хворими.

В той же час, ОСОБА_3 , повторно, зловживаючи довірою керівництва, шляхом обману 12.08.2019 року, 15.08.2019 року, 16.08.2019 року, 20.08.2019 року, 24.08.2019 року, 10.09.2019 року, 26.09.2019 року, 08.10.2019 року, 25.10.2019 року, 04.11.2019 року, 19.11.2019 року, 14.12.2019 року та 17.12.2019 року, здійснювала незаконний виїзд в робочий час через пропускний пункт «Смільниця», на територію Республіки Польща, однак щомісячно звітувала про виконану нею роботу впродовж повних робочих днів, на підставі чого, було складено табелі робочого часу та зайво нараховано ОСОБА_5 заробітну плату.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживання довірою у період часу із 12.08.2019 року по 17.12.2019 року отримала зайво нараховану заробітну плату за невідпрацьовані години з бюджетних коштів (медичної субвенції) на загальну суму 2825,51 гривень, чим заподіяла комунальному некомерційному підприємству Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня» шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , згідно наказу №57 головного лікаря Хирівської міської лікарні прийнята на роботу на посаду палатної медсестри терапевтичного відділення Хирівської міської лікарні комунального некомерційного підприємства Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня», та відповідно до посадової інструкції згідно встановленого графіку робочого часу з 9:00 години до 21:00 години та з 21:00 години до 09:00 години забезпечує медичний догляд за хворими.

В той же час, ОСОБА_3 , повторно, зловживаючи довірою керівництва, шляхом обману 03.01.2020 року, 13.01.2020 року, 23.01.2020 року, 28.01.2020 року, 08.02.2020 року, 22.02.2020 року та 27.02.2020 року, здійснювала незаконний виїзд в робочий час через пропускний пункт «Смільниця», на територію Республіки Польща, однак щомісячно звітувала про виконану нею роботу впродовж повних робочих днів, на підставі чого, було складено табелі робочого часу та зайво нараховано ОСОБА_5 заробітну плату.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману та зловживання довірою у період часу із 03.01.2020 року по 27.02.2020 року отримала зайво нараховану заробітну плату за невідпрацьовані години з бюджетних коштів (медичної субвенції) на загальну суму 1655,75 гривень, чим заподіяла комунальному некомерційному підприємству Добромильської міської ради «Добромильська районна лікарня» шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Допитана ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях в заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), та заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахраство), вчиненому повторно, визнала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті.Додатково пояснила, що вона їхала підзаробити, усвідомлюючи, що мала бути на роботі, але їхала за кордон. Це було неодноразово протягом 2017-2020 років, коли саме не пригадала вже. Кошти вона повернула добровільно. У вчиненому щиро розкаялася та просила суворо не карати та визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 04.07.2022 року на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, з мірою покарання, яку визначить суд погоджується. Претензій, зауважень, пропозицій не має. Також просить судовий розгляд проводити у спрощеному порядку, не досліджуючи обставини, які не оспорюються, вимоги ст.349 КК України їй роз`яснено.

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченою, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченою, винуватості в цьому обвинуваченої, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченою, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинувачену, як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), та за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд, на підставі ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, яка з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, добровільне відшкодування завданого збитку в сумі 10975,64 гривень.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.
Аналізуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченої ОСОБА_3 слід обрати міру покарання, передбачену санкціями ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення,із застосуванням ч.1 ст.70 КК України - у виді штрафу, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Витрат на залучення експерта немає. Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, призначивши їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши їй покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази, а саме: матеріали стосовно перетину Державного кордону України громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2017 року по березень 2020 року на 13 аркушах; належно завірені копії сторінок табелів обліку робочого часу громадянки ОСОБА_3 та графік роботи працівників терапевтичного відділення з січня 2017 року по лютий 2020 року на 60 аркушах, які приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000197 залишити при матеріалах кримінального провадження №0000197.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1