Справа № 161/3720/20 Провадження №11-кп/802/80/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 369 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2021 року, яким -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Луцька Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючий, раніше судимий: 11.12.2018 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 17000 грн.; 14.09.2020 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (в редакції Закону від 10.11.15) та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з дня прибуття і постановки обвинуваченого на облік у виправному центрі.
Водночас, ухвалено, що цей вирок та вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2020, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік слід виконувати самостійно.
Вироком вирішено питання про речові докази та арешт майна.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду 28.10.2019 о 07:00год., командир роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_9 , працюючий на посаді відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.11.2019 року № 860 о/с, та поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області капрал поліції ОСОБА_10 , працюючий на посаді відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01.08.2019 року №579 о/с, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування у складі екіпажу «Цунамі 0151» згідно розстановки нарядів Управління патрульної поліції у Волинській області з 07 год. 00 хв. 28.10.2019 по 19 год. 00 хв. 28.10.2019, затвердженої 28.10.2019 начальником управління патрульної поліції у Волинській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_11 на патрульному автомобілі марки «Mitsubishi Outlender», державний номерний знак НОМЕР_1 . Згідно Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про Національну поліції», вказані працівники поліції є службовими особами правоохоронного органу - Національної поліції.

Відповідно до п.п.1, 2, 5, 6 ч.2 Посадової інструкції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 18.09.2018 №4324, поліцейський роти №3 батальйону УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції здійснює безперервне патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, первинне реагування на повідомлення про правопорушення, самостійно виявлення правопорушення, під час патрулювання та в інших випадках передбачених законодавством, припинення, виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження.

Так, вищезазначені працівники, виконуючи свої службові обов`язки з охорони громадського порядку, на вулиці Глушець у місті Луцьку, помітили транспортний засіб марки «Додж Рам Ван», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого рухався з порушенням Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 , а саме п.31.4.3 на вказаному транспортному засобі була відсутня права передня фара. У зв`язку з цим, перед круговим перехрестям вулиці Шопена та проспекту Перемоги, даний транспортний засіб було зупинено. Підійшовши до вищевказаного транспортного засобу, встановлено, що ним керував ОСОБА_7 , який перебував у стані наркотичного сп`яніння.

З метою підтвердження або спростування факту вживання наркотичних засобів чи психотропних речовин, ОСОБА_7 було запропоновано проїхати до Волинського обласного наркологічного диспансеру, що по вул. Карбишева, 2 в м. Луцьку, де пройти освідування працівниками вказаного медичного закладу.

Після цього, ОСОБА_7 , перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , де на передніх сидіннях також знаходились командир роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_9 , та поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області капрал поліції ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами та виконують свої службові обов`язки, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, висловив пропозицію про надання поліцейським неправомірної вигоди за не вчинення відносно нього дій з використанням працівникам поліції службового становища, а саме не притягнення до адміністративної відповідальності та не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Після чого, командир роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області капітан поліції ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_7 про те, що такі дії є неправомірними і за їх вчинення передбачена кримінальна відповідальність, згідно ст.369 КК України. Не зважаючи на це, ОСОБА_7 , на втілення своїх злочинних дій, направлених на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за не притягнення його до адміністративної відповідальності, з метою переконання в тому, що неправомірна вигода буде безперешкодно прийнята командиром роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_9 , та поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області капралом поліції ОСОБА_10 і, що вони її не відхилять, продемонстрував свою готовність надати неправомірну вигоду, вийнявши з кишені свого одягу грошові кошти в сумі 500 грн. та намагався їх покласти у кишеню форменого одягу командира роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями, які виразилися у висловленні пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.369 КК України.
Не погоджуючись із таким вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, оскільки вважає його необґрунтованим та незаконним через невідповідність висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає про те, що його засуджено за злочин, який він не вчиняв. При цьому, докази, які покладені в основу обвинувального вироку щодо нього, не є належними. Показання свідків, які є працівниками поліції і, які стверджували про наявність в його діях складу кримінального правопорушення не можуть вважатись об`єктивними доказами у провадженні та братись до уваги судом, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень та власними діями створили ситуацію при якій він ніби то вчинив злочин. Їх показання не підтверджені сукупністю інших належних та допустимих доказів, які досліджувались судом. Крім того, вважає, що протокол огляду документу (відеозапису) від 25.11.2019 та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які досліджувались судом, також не можуть бути належними доказами його винуватості у вчиненні злочину, так як вони не містять будь-яких даних, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, в якому він визнаний винним. Такі докази підлягають визнанню недопустимими, оскільки вони здобуті внаслідок провокації працівників поліції на вчинення злочину та штучного створення доказів. Крім того, зазначає про те, що суд першої інстанції не мав законних підстав для висновку про його перебування в стані викликаному вживанням наркотичних засобів та відповідно врахування цієї обставини, як обтяжуючою при призначенні покарання. Так, він жодного огляду на стан наркотичного сп`яніння не проходив, до медичного закладу працівниками поліції не доставлявся. Вважає, що його обвинувачення та засудження за ч.1 ст.369 КК України ґрунтується на припущеннях, оскільки подія кримінального правопорушення, не доведена. Посилаючись на викладене, просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляцію в повному обсязі, прокурора, яка вважає скаргу безпідставною та просила залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом першої інстанції надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Посилання обвинуваченого на те, що злочин він не вчиняв, які аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі, були предметом ретельного дослідження в суді першої інстанції і з обґрунтуванням спростовані з наведенням у вироку переконливих мотивів.
Рішення суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також даними, встановленими із аналізу сукупності зібраних у ході досудового розслідування письмових доказів, наданих стороною обвинувачення і досліджених судом першої інстанції.
Перш за все допитані в судому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ствердили що ОСОБА_7 пропонував неправомірну вигоду в сумі 500 гривень за не складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, що стверджено відеозаписами з нагрудних камер поліцейського, досліджених при розгляді справи в суді першої інстанції, на яких зафіксовано факт пропозиції службовій особі неправомірної вигоди (16 хв., 18.36хв.), який постановою слідчого від 25.11.2019 визнано речовим доказом у даному провадженні.
А також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 28.10.2019 (за участю понятих), в ході проведення якого у гр. ОСОБА_7 було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 624 гривні, які постановою слідчого 29.10.2019 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та ухвалою слідчого судді 05.11.2019 на них було накладено арешт.
Копіями: розтановки сил та засобів Управління патрульної поліції у м.Луцьку з 07 год. 28.10.2019 по 19 год. 28.10.2019; сертифікату дослідження конструкції нагрудної камери капітана поліції ОСОБА_9 та капрала поліції ОСОБА_10 , відомостей прийому передачі портативних відео реєстраторів працівниками УПП у Волинській області ДПП за 28.10.2019; посадової інструкції поліцейського роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП та командира роти №4 батальйону УПП у Волинській області ДПП; наказів ДПП №№579 о/с від 01.08.2019, 136 о/с від 16.02.2018, 860 о/с від 06.11.2019, 326 о/с від 23.08.2017 та 579 о/с від 01.08.2019.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо судом докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.93 КПК України. Жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Враховуючи вищевикладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
Доводи апеляційної скарги щодо виключення обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, з огляду на притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду при керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, не ґрунтуються на матеріалах справи (Постанова Луцького міськрайонного суду від 17.12.2019 (а.с.106).
Сукупність досліджених доказів дала суду першої інстанції прийти поза розумним сумнівом правильного висновку про перебування ОСОБА_7 в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
Твердження апеляційної скарги обвинуваченого, щодо провокації працівниками поліції вчинення злочину, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки були предметом розгляду у суді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка, з висновками викладеними у рішенні суду погоджується і апеляційний суд.
Таким чином, підстав для скасування вироку суду з мотивів викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2021 року щодо нього, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді