Єдиний унікальний № 501/4150/21
Провадження № 1-кс/501/703/22
УХВАЛА

14 жовтня 2022 року м. Чорноморськ

Слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000077 від 09.01.2013 р. за ч.3 ст.187 КК України

Суть питання, що вирішується

Слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 звернувся з погодженим прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке подане одночасно.

Особа, відносно якого складене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Донецьк, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлені слідчим суддею обставини

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Відносно ОСОБА_6 28.02.2013 року складене повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України (а.с. 4-6). Відповідно до складеного повідомлення про підозру 18.01.2006 р. приблизно о 15:30 годині ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 проникли до приміщення СТОВ Агрофірми «Нива», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де застосували до ОСОБА_8 насильство небезпечне для життя і здоров`я шляхом завдання ударів металевим прутом ОСОБА_8 по різним частинам тіла, чим заподіли йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забитої рани тьмяно-потиличної області зліва, множинних гематом, забитих місць, саден м`яких тканин нижніх, верхніх кінцівок, після чого заволоділи його майном, завдавши збитків на загальну суму понад 2000 грн. (а.с.45-46).

Слідчий в клопотанні посилається на те, що 02.02.2013р. ОСОБА_6 був повідомлений про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України, однак слідчому судді не надано доказів на підтвердження вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

В повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення вказана адреса зареєстрованого місця проживання ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , однак до клопотання не надано доказів того, що за вказаною адресою ОСОБА_6 відсутній.

28 лютого 2013 року постановою слідчого від 28.02.2013 р. досудове розслідування зупинене та ОСОБА_6 оголошений у розшук (а.с. 6-7), однак слідчому судді не надано доказів того, які заходи були вжитті з метою встановлення місця перебування ОСОБА_6 , що позбавляє слідчого суддю переконатися, що були вжитті максимальні заходи, однак встановити місце перебування ОСОБА_6 не виявилось можливим.

Також до клопотання не надано доказів на підтвердження здійснених органом досудового розслідування заходів, спрямованих на здійснених викликів цієї особи.

Докази, які слідчий надав в обґрунтування клопотання, датовані 2006р- 2013рр., з чого слідчий суддя дійшов висновку, що після внесення відомостей до ЄРДР 21.02.2013 р. оголошення 28.02.2013р. ОСОБА_6 в розшук, жодних дій спрямованих на встановлення місця проживання, перебування ОСОБА_6 не здійснювалось.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Додані до клопотання докази свідчать про те, що слідчий, не здійснивши жодного виклику особи відразу звернувся із клопотанням про дозвіл на її затримання з метою приводу.

Дозвіл на затримання з метою приводу є набагато суворішим втручанням у свободу особи на пересування ніж привід.

Однак, навіть для клопотання про здійснення приводу (без затримання особи) КПК передбачає обов`язок слідчого зазначити в клопотанні відомості, які підтверджують факти здійснення виклику особи у встановленому цим Кодексом порядку та отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом (п. 5 ст. 141 КПК) та додати до клопотання копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує свої доводи.

Обставини переховування особи від органу досудового розслідування мають бути підтверджені результатом здійснених органом досудового розслідування заходів щодо встановлення місцезнаходження особи, зокрема шляхом отримання відомостей про перетин особою державного кордону, відомості допиту членів сім`ї, сусідів та знайомих.

Ч. 1 ст. 278 КПК України передбачає, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК «Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід» у статті 135 КПК встановлений порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною 1 ст. 136 КПК встановлено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Слідчим не доведено, що письмове повідомлення про підозру було вручено у порядку, передбаченому КПК, а тому відсутні підстави вважати, що особа взагалі є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Слідчий, не здійснивши жодного виклику особи відразу звернувся із клопотанням про дозвіл на її затримання з метою приводу.

Дозвіл на затримання з метою приводу є набагато суворішим втручанням у свободу особи на пересування ніж привід.

Однак, навіть для клопотання про здійснення приводу (без затримання особи) КПК передбачає обов`язок слідчого зазначити в клопотанні відомості, які підтверджують факти здійснення виклику особи у встановленому цим Кодексом порядку та отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом (п. 5 ст. 141 КПК) та додати до клопотання копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує свої доводи.

Обставини переховування особи від органу досудового розслідування мають бути підтверджені результатом здійснених органом досудового розслідування заходів щодо встановлення місцезнаходження особи, зокрема шляхом отримання відомостей про перетин особою державного кордону, відомості допиту членів сім`ї, сусідів та знайомих.

Оскільки слідчому судді не надано доказів, що особа є підозрюваною та переховується від органу досудового розслідування, то клопотання про дозвіл на його затримання не підлягає задоволенню.

Оскільки КПК передбачає одночасне подання разом з клопотанням про дозвіл на затримання особи та клопотання про застосування запобіжного заходу, то відмова у наданні дозволу на затримання особи унеможливлює розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 189, 371 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погодженого з прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 про дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Повернути без розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою провадження № 1-кс/501/703/22.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1