Справа № 203/2303/22
Провадження № 1-кс/0203/1835/2022
УХВАЛА

06 липня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не маючого на утриманні непрацездатних осіб, раніше не судимого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, стрільця 3 відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (військове звання солдат), зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000087,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000087 від 15.06.2022 року.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчих Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування № 0000087 від 15.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Також, як пояснив слідчий, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 12 від 04.03.2022 року ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 3 відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. ОСОБА_4 20 травня 2022 року о 05 год. 15 хв., діючи в умовах воєнного стану без поважних причин та без дозволу командування, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що дислокована у АДРЕСА_2 .

При цьому ОСОБА_4 не доповів командуванню про залишення місця служби, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 05 липня 2022 року під час проведення розшукових заходів не був доставлений військовослужбовцями Східного ТУ ВСП до слідчого.

05 липня 2022 року місцезнаходження ОСОБА_4 було встановлено та повідомлено останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене вище, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 06.07.2022 року, судову справу № 203/2303/22, провадження № 1-кс/0203/1835/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні, призначеному на 06.07.2022 року, прокурор підтримала клопотання слідчого та просила суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у максимальному розмірі строком на 60 (шістдесят) днів.

Крім того, прокурор наголосила на тому, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України є обґрунтованою та наявні ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, з огляду на що, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, не з`являтися за викликом слідчого, перешкоджати завершенню досудового розслідування за два місяці, а також вчинити незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, які були допитані, та є військовослужбовцями, проходять службу разом з підозрюваним, з урахуванням чого можуть надати хибні свідчення під впливом підозрюваного. З-поміж інших ризиків прокурор назвала і те, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані із несенням військової служби.

Також прокурор додала, що за службовою характеристикою підозрюваний характеризується негативно, обізнаний, що він вчинив особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 12 (дванадцяти) років.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, а його захисник, відповідно до попередньо узгодженої позиції з підзахисним у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив суд в інтересах підозрюваного застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт або визначення застави у меншому розмірі, ніж його просить прокурор. Крім того, у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що він бажає продовжувати військову службу.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що органами досудового слідства ведеться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000087 від 15.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 15.06.2022 року до ЄРДР були внесені відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Державної спеціальної служби транспорту від 04.03.2022 року № 12, ОСОБА_4 , 1985 року народження, призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВОС-100915Т на посаду стрільця 3 відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 89 від 20.05.2022 року «Про призначення службового розслідування», встановлено, що виявлено дії, які містять ознаки порушення військовослужбовцем 3 взводу охорони 5 роти охорони 3 батальйону охорони, солдатом ОСОБА_4 вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою з`ясування причин і умов, що сприяли виникненню даного випадку, а також встановлення ступеня вини військовослужбовця ОСОБА_4 наказано провести службове розслідування.

Відповідно до акту проведення службового розслідування від 30.05.2022 року, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , 19.05.2022 року повернувся у нетверезому стані у розташування підрозділу, а через неадекватну поведінку його затримали та відділили від складу підрозділу. Приблизно о 05:15 годині 20.05.2022 року військовослужбовець втік з розташування підрозділу. Станом на 30.05.2022 року солдат ОСОБА_4 до розташування військової частини не повернувся.

05 липня 2022 року о 14год. 20хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 липня 2022 року об 16год. 25хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із злочином, в якому він підозрюється, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження дає слідчому судді підстави для висновку про те, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, тобто дезертирство, вчинене в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

У ході судового розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку про те, прокурор довела належними та допустимими доказами наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, про що зазначила у судовому засіданні, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливість здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Водночас під час судового засідання прокурор не довела належними та допустимими доказами наявність ризику, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 177 КПК України, про що вказав слідчий у клопотанні.

Також слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховує обставини, визначені пунктами 1, 2, 3, 6, 8, 12 частини 1 статті 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність відомостей щодо наявності у нього хронічних захворювань; репутацію підозрюваного, відповідно до службової характеристики від 05.07.2022 року; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, та доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов з огляду на обізнаність підозрюваного про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, те, що підозрюваному відомі свідки, які були допитані в ході проведення слідчих дій, так як підозрюваний усвідомлює, що повідомлення про підозру базується, у тому числі на показаннях свідків, те, що підозрюваний з 20.05.2022 року без поважних причин був відсутній на службі в період воєнного стану, добровільно не повертався до військової частини, втік та був затриманий 05.07.2022 року.

Водночас доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри та наявність підстав для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає недоведеними та безпідставними, оскільки сукупність встановлених обставин та матеріалів кримінального провадження вказують на протилежне.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що він може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, впливати на свідків, про яких йому відомо, а також, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворої відповідальності за його вчинення, підозрюваний будь-якими незаконними шляхами може намагатися переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у виді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений ухвалою.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.07.2022 року у розмірі 2600,00 грн, та, враховуючи особу підозрюваного, відсутність відомостей про його майновий стан, обставини кримінального правопорушення, злочин, в якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що сума у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 208000,00 грн, буде достатньою для внесення в якості застави.

При цьому на підставі пунктів 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки у разі внесення застави, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись статтями 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) у межах строку досудового розслідування строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 05.07.2022 року до 02.09.2022 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 208000,00 грн, та є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього строком на два місяці з дня внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яке дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , в якій проходить військову службу ОСОБА_4 ;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід, з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 02.09.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 06.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1