УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_12, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпрорудне Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який має неповнолітню дитину 2011 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002627 від 16.09.2022,

за участю:

секретаря - ОСОБА_13,

прокурора - ОСОБА_12,

захисника - ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15,

підозрюваного - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11, 23 вересня 2022 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_12, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002627 від 16.09.2022.

В обґрунтування такого клопотання слідчий зазначає про те, що слідчим відділення відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке були несені до ЄРДР за №0002627 від 16.09.2022.

21.09.2022 ОСОБА_1 затримано у порядку ст. 208, п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

22.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до змісту клопотання у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення у порядку статті 208 КПК України; протоколом допиту потерпілого; протоколами допитів свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами оглядів відеозаписів; протоколом обшуку; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_2 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші дії, які будуть перешкоджати встановленню істини у справі.

Наявність зазначених ризиків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може навмисно переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, не має постійного місця проживання в м. Києві, що свідчить про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчий просить врахувати, що після вчинення злочину ОСОБА_1 вживав заходи, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, а саме змінив верхній одяг з метою особистого маскування та забезпечення безперешкодного відходу з місця вчинення злочину.

Крім того, слідчий зазначає, що потерпілий чи свідки, які на теперішній час допитані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, під впливом підозрюваного можуть змінити показання в залі судового засідання під час судового розгляду, оскільки підозрюваному в результаті отримання копії матеріалів досудового розслідування стане відомо місця їх проживання.

Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_1 може вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку слідчого, підтверджується характером вчиненого злочину, а також спланованістю скоєних ним дій під час вчинення інкримінованого правопорушення, про що може свідчити той факт, що останній не має постійного джерела прибутків та вчинив корисливий злочин проти власності, з метою особистого збагачення.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просив його задовольнити. Крім того, повідомив, що стосовно підозрюваного наразі триває розгляд кримінального провадження у Дніпровському районному суді м. Києва, де ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 345 КК України. Наголошував, на тому, що в судові засідання у іншому кримінальному провадженні підозрюваний не з`являється. Надав суду відповідний лист першого заступника керівника Печерської окружної прокуратури м. Києва.

Захисник ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що ОСОБА_2 , на його думку не набув статусу підозрюваного, так як в повідомленні про підозру, після блоку в якому зазначено, що підозрюваному роз`яснено про права міститься підпис лише слідчого. Вказував, що ризики, заявлені прокурором - не доведені. Звертав увагу суду, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки.

Захисник ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримав адвоката ОСОБА_3 . Вказував, що зібрані у кримінальному провадженні докази є недопустимими, оскільки у витягу з ЄРДР не зазначено підозрюваного. Вказував, що процедура впізнання була проведена без понятих, а сам протокол оформлений з порушеннями, крім того зауважував, що не зрозуміло чому особу на фото було ідентифіковано як ОСОБА_2 . Стверджував, що ризики прокурором не доведені. Просив врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, має дитину, утримує матір. Просив застосувати стосовно ОСОБА_1 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити розмір застави менший ніж просить прокурор.

Захисник ОСОБА_15 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора вказуючи на необґрунтованість, на її думку, підозри. Звертала увагу, що зі змісту підозри вбачається, що орган досудового розслідування у тексті підозри посилається на не встановлені місце та час, а також на інших невстановлених осіб. Звертала увагу, що свідки ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 вказують на особу, яка назвалась ОСОБА_6 , а не ОСОБА_7 . Наголошувала, що свідки описують особу, яка не схожа на підозрюваного. Просила застосувати стосовно підозрюваного нічний домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_2 підтримав захисників. Пояснив, що приїхав на підконтрольну територію України тиждень тому з метою працевлаштування.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділення відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке були несені до ЄРДР за №0002627 від 16.09.2022.

21.09.2022 ОСОБА_1 затримано у порядку ст. 208, п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

22.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_2 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

В той же час, аналізуючи доводи захисника ОСОБА_14 про недопустимість всіх зібраних у кримінальному провадженні доказів, з підстав того, що до ЄРДР не було внесено відомості щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0002627 від 16.09.2022, суд приходить до висновку, що такі твердження не ґрунтуються на фактичних обставинах провадження з огляду на те, що в матеріалах, долучених до клопотання, міститься витяг з ЄРДР, який було виготовлено 22.09.2022 року - тобто в день оголошення повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні, і в ньому наявні відомості про підозрюваного ОСОБА_1 .

Також, суд проаналізував твердження адвоката ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 не має статусу підозрюваного, оскільки повідомлення про підозру було вручено з порушенням порядку повідомлення про підозру на думку адвоката ОСОБА_3, а саме - прокурором не погоджено пам`ятку про права підозрюваного. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч.1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

В матеріалах клопотання наявна копія повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України від 22 вересня 2022 року (том.1 а.с. 96) зі змісту якої вбачається, що письмове повідомлення про підозру складено слідчим СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 та погоджено прокурором Шевченківської прокуратури ОСОБА_12, про що свідчать підписи відповідних осіб, що наявні у письмовому повідомленні про підозру.

Крім того, на виконання п.7 ч.1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру містить письмову пам`ятку про права підозрюваного, а самі права роз`яснені ОСОБА_2 , про що свідчать підписи понятих в присутності яких підозрюваному було оголошено повідомлення про підозру.

Разом з тим, аналізуючи текст письмового повідомлення про підозру, зокрема вбачаючи, що перелік прав підозрюваного міститься на тому ж аркуші, що й зміст підозри та підписи слідчого та прокурора суд доходить до висновку, що пам`ятка про права є невід`ємною частиною письмового повідомлення про підозру, при цьому, підстав вважати що прокурором погоджено лише окремі частини письмового повідомлення про підозру немає.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Разом з тим, адвокатом ОСОБА_3 не наведено жодної норми чинного законодавства яке зобов`язує прокурора окремо погоджувати пам`ятку про права підозрюваного.

За таких підстав, суд відхиляє доводи захисника про те, що ОСОБА_2 , на думку адвоката ОСОБА_3, не набув статусу підозрюваного, оскільки повідомлення про підозру було вручено з порушенням порядку повідомлення про підозру, а саме - прокурором не погоджено пам`ятку про права підозрюваного, оскільки такі доводи не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Крім того, суд критично ставиться і до доводів сторони захисту, що грубого порушення положень КПК України під час проведення слідчих дій, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, так, зокрема не підлягають задоволенню доводи захисника ОСОБА_14 про недопустимість протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з огляду на те, що таке впізнання відбулось без присутності понятих.

Слідчий суддя нагадує учасниками кримінального провадження, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

Зі змісту долученого до клопотання протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що під час проведення даної слідчої дії проводилась безперервна відео фіксація, а тому обов`язкова участь понятих в даному випадку не вимагалась.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_1 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші дії, які будуть перешкоджати встановленню істини у справі.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_2 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, не працевлаштований, не має постійного місця проживання в місті Києві, постійно проживає у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, яке відноситься до тимчасово окупованої території, не має сталих соціальних зв`язків на території, підконтрольній владі України, не працює та не має офіційного джерела доходів, відомості про те, що ОСОБА_2 наразі обвинувачується у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення в рамках іншого кримінального провадження, а також відомості про його ставлення до своїх процесуальних обов`язків як обвинуваченого в такому кримінальному провадженні.

Наведені обставини дають підстави вважати про існування вищенаведених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші дії, які будуть перешкоджати встановленню істини у справі.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_2 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Так, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину може становити від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Водночас у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В контексті цього питання судом враховується ґрунтовність ризиків, на які вказує прокурор, при цьому судом також береться до уваги, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, внаслідок якого потерпілому - ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди в особливо в особливо великих розмірах на загальну суму 62 000 Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 16.09.2022 становить 2 266 720 гривень.

Так, аналізуючи рішення ЄСПЛ, зокрема «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 суд приходить до висновку, що хоча, у відповідності до положень Конвенції розмір застави повинен оцінюватися, як правило, з огляду на особу обвинуваченого і його майновий стан, за певних обставин не буде безпідставним врахування також і завданої шкоди, відповідальність за яку покладається на обвинуваченого, при цьому такий підхід був визнаний Європейським судом з прав людини таким, що не суперечить пункту 3 статті 5 Конвенції.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд з урахуванням фактичних обставин справи, даних про особу підозрюваного, вважає, що ОСОБА_9 слід визначити розмір застави у виді 910 розмірів прожиткових мінімумів, що складає 2 257 710 (два мільйони двісті п`ятьдесят сім тисяч сімсот десять) гривень, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_9 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити до 19 листопада 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 910 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 257 710 (два мільйони двісті п`ятьдесят сім тисяч сімсот десять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року по справі № 761/19846/22.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1. не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

2. повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);

3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

4. здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 27 вересня 2022 року о 11 годині 25 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_10