УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року
м. Київ
справа № 528/578/19
провадження № 51-487ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 березня 2020 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2021 року щодо нього,
встановив:
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 березня

2020 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України

та виправдано. Цим же вироком ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України

до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Автозаводського районного суду

м. Кременчука від 17 серпня 2018 року, та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вироком Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2021 року вказаний вирок місцевого суду в частині виправдання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 153 КК України скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 засуджено

за ч. 4 ст. 153 вказаного Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк

7 років. Зазначено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України

до покарання, призначеного місцевим судом, у виді позбавлення волі на строк

5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Автозаводського районного суду

м. Кременчука від 17 серпня 2018 року, та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як вбачається з наявної в суді касаційної інстанції інформації, копію вироку Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2021 року ОСОБА_4 було отримано 02 червня 2021 року, тоді як з касаційною скаргою засуджений звернувся

до суду 05 травня 2022 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку

на оскарження вказаного судового рішення без порушення питання про його поновлення із зазначенням поважності його пропуску.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала,

не порушує питання про поновлення цього строку, касаційна скарга повертається.
Враховуючи наведене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу

на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 березня

2020 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2021 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3