печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2020 року, у справі № 757/30917/20-к у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2020 року, у справі № 757/30917/20-к у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012, а саме на: автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2020 - задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на: автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

05.07.2022 на електронних торгах актив («MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 ) за лотом №3 реалізовано організатором електронних торгів ТОВ «Придністров`є». Переможцем торгів визначено ОСОБА_3 (РНКПП НОМЕР_2 ). Кошти за придбаний актив у суму 1 992 035.12 грн. 06.07.2022 переможцем торгів ОСОБА_3 внесено в повному обсязі на рахунок «АРМА».

Враховуючи вказане, заявник вважає, що відпала потреба в арешті майна, оскільки вказане майно належить новому власнику, разом з тим, такий захід забезпечення кримінального провадження позбавляє можливості нового власника переоформити вказаний автомобіль.

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили.

Представник власника майна, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та без участі власника майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2020 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

05.07.2022 на електронних торгах актив («MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 ) за лотом №3 реалізовано організатором електронних торгів ТОВ «Придністров`є». Переможцем торгів визначено ОСОБА_3 (РНКПП НОМЕР_2 ). Кошти за придбаний актив у суму 1 992 035.12 грн. 06.07.2022 переможцем торгів ОСОБА_3 внесено в повному обсязі на рахунок «АРМА», що підтверджується актом про реалізацію активів на електронних торгах від 08.07.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчий суддя приймає до уваги акт про реалізацію активів на електронних торгах від 08.07.2022, з якого вбачається, що переможцем торгів є ОСОБА_3 (РНКПП НОМЕР_2 ) та 06.07.2022 кошти у сумі 1 992 035.12 грн. внесені на рахунок АРМА у повному обсязі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.10.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Згідно зі ст. 1 протоколу 11 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2020 року, у справі № 757/30917/20-к у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.11.2012 - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2020 у справі № 757/30917/20-к, а саме на: автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1