Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

19 липня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Бернадської ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Городоцький виправний центр №131» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року відмовлено в задоволенні подання адміністрації Державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про заміну покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого ОСОБА_6 .
У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вважає ухвалу суду незаконною і вказує, що за час відбуття покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, відбувши передбачену законом частину покарання, що є підставою для застосування заміни покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України. Просить ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року скасувати і задовольнити подання адміністрації Державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про заміну покарання більш м`яким у виді виправних робіт.
Іншими учасниками судового розгляду ухвалу в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 82 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, головними умовами прийняття рішення про можливість заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, є доведеність того, що засуджений відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, та став на шлях виправлення.

Згідно положень ст. 82 КК України, особам що відбувають покарання у виді позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного його продовження за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22.08.2019 року за ч.3 ст. 286 КК України на 6 років позбавлення волі і на момент звернення до суду з поданням про заміну покарання більш мяким у виді виправних робіт відбув 1/3 частину строку покарання.
Протягом відбування покарання в ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» з 25.10.2019 року має заохочення, однак двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани та поміщення в ДІЗО на 10 діб, в тому числі, за вживання спиртних напоїв та вчинення опору законним діям персоналу установи, до роботи відноситься добросовісно, є позов за виконавчим листом на загальну суму 350992,54 грн, з яких відшкодовано 4341,59 грн.
Предметом розгляду місцевим судом було подання про заміну покарання більш мяким у виді виправних робіт, з якого слідує, що ОСОБА_8 буде працевлаштований у ФОП ОСОБА_9 .
Частиною першою статті 57 КК України передбачено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого із відрахуванням певної суми заробітку в дохід держави.
Засудженим не надано належних доказів щодо його реальної можливості працевлаштуватися чи зобов`язання про його працевлаштування відразу після його звільнення з установи виконання покарань.
Копія зобов`язання від ФОП ОСОБА_9 , наявного в матеріалах провадження( а.с.7), на думку колегії суддів, не є належним доказом реальної можливості працевлаштування, оскільки таке зобов`язання не містять печатки ФОП ОСОБА_9 , відповідних реквізитів і адреси здійснення ним підприємницької діяльності, і не посвідчене особою, яка здійснює таку діяльність.
Враховуючи вищевикледене, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, вірно прийшов до висновку, що застосування до засудженого положень ст. 82 КК України на даній стадії відбування покарання є передчасним та не підлягає задоволенню, що не позбавляє права засудженого ОСОБА_6 чи адміністрацію установи повторного звернення до суду з клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у встановлений законом строк.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді подання адміністрації Державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області в місцевому суді, які б слугували безумовною підставою для скасування ухваленого судового рішення, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3