Справа № 734/200/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/347/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за 0000005 від 05.01.2022 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 червня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Данівка Козелецького району Чернігівської області, громадянки України, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 червня 2022 року задоволено клопотання прокурора та звільнено ОСОБА_6 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 44, ч. 3 ст. 263 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Своє рішення суд мотивував тим, що підозрювана добровільно здала працівникам поліції бойові припаси, згодна на звільнення від кримінальної відповідальності, тому її можливо звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 3 ст. 263 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що вона у порушення вимог п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, яка забороняє мати громадянам без відповідного дозволу будь-яку зброю і боєприпаси, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у невстановлений в ході досудового розслідування точний день та час, у грудні 2021 року, на полі біля дороги, неподалік с. Данівка Чернігівського району Чернігівської області знайшла поліетиленовий пакет в середині якого знаходились патрони в кількості 56 штук, які є боєприпасами та придатні до стрільби. Усвідомлюючи, що знайдені нею предмети є боєприпасами, ОСОБА_8 підібрала їх і таким чином незаконно, не маючи відповідного дозволу, придбала вказані боєприпаси. Після цього ОСОБА_8 перенесла вказані боєприпаси до приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , чим здійснила їх незаконне носіння, де зберігала їх в одній із кімнат житлового будинку без передбаченого законом дозволу, чим здійснила їх незаконне зберігання.

В подальшому, 05.01.2022 ОСОБА_8 зателефонувала до служби «102» та повідомила про мету добровільної видачі співробітникам поліції вищевказаних боєприпасів. Цього ж дня ОСОБА_8 , знаходячись біля домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , добровільно видала працівникам поліції придбані нею 56 патронів.

19.01.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом, дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати вказану ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність.

В обґрунтування доводів зазначив, що останніми змінами, внесеними до ст. 263 КК України від 24.03.2022 року, які набрали чинності 03.04.2022 року, не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Диспозиція ч. 3 ст. 263 КК України, яка діяла на час розгляду справи в суді 1 інстанції, унеможливлювала постановлення судом ухвали про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваної у зв`язку з добровільною здачею бойових припасів, оскільки інкриміноване їй діяння було декриміналізоване.

Таким чином, на думку апелянта суд повинен був закрити провадження у даному кримінальному провадженні на підстав п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 3 КК України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки, визначаються тільки цим Кодексом.

Диспозиція ч.3 ст. 263 КК України, що діяла станом на дату вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, грудень 2021 року, передбачала можливість звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

03.04.2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до статті 263 Кримінального кодексу України щодо скасування відповідальності у випадках добровільної здачі зброї, бойових припасів, вибухових речовин або пристроїв» від 24 березня 2022 №2150-IX, за змістом якого ч.3 ст.263 КК України виключає кримінальну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особи, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

В той же час, відповідно до вимог ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 січня 2021 року (справа № 0306/7567/12, провадження № 13-73кс19): особу може бути піддано кримінальному переслідуванню виключно за діяння, яке визнано злочином за нормами КК України, тоді як втрата чинності нормою Особливої частини КК означає, що передбачені нею дії або бездіяльність вже не містять ознак діяння, за яке цим Кодексом встановлювалася кримінальна відповідальність. Офіційна констатація невідповідності правової норми Конституції України анулює її юридичну силу, що за змістом є рівнозначним виключенню такої норми на законодавчому рівні. Отже, дія чи бездіяльність перестають вважатися злочином як на підставі закону про скасування кримінальної відповідальності, так і у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення про неконституційність норми КК, що встановлювала цю відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для обвинуваченого закон із усіх, що були чинними у цей період.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Положення п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК містять імперативні приписи, які не передбачають можливості продовження кримінального провадження, оскільки втрата чинності законом, який раніше визнавав те чи інше діяння кримінальним правопорушенням, унаслідок його скасування чи визнання неконституційним робить подальше кримінальне провадження безпредметним, оскільки відповідне діяння не є злочином за чинним КК України.

Тому, в даному випадку при розгляді даного кримінального провадження підлягає застосуванню редакція статті 263 КК України, що набрала чинності 03.04.2022 року, якою було скасовано кримінальну відповідальність за діяння, вчинене ОСОБА_6 .

Такі підстави для закриття кримінального провадження не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу кримінального правопорушення, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст. 124 КПК України стягненню не підлягають і їх необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 404, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 червня 2022 року відносно ОСОБА_6 - змінити.

Кримінальне провадження №0000005 від 05.01.2022 року відносно ОСОБА_6 закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1716 грн. 20 коп. віднести за рахунок держави.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4