Справа № 159/1021/22
Провадження № 1-кс/159/1143/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000136 від 23.02.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є самозайнятою особою, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що у січні 2022 року перебуваючи в м.Ковелі поблизу річки Турія знайшов, чим незаконно придбав пістолет з маркувальним позначенням « НОМЕР_1 », який є вогнепальною зброєю переробленою із стартового пістолета калібру 9 мм Р.А.К., переніс його за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_2 , де зберігав без відповідного дозволу. В подальшому носив цей пістолет при собі і 22.02.2022 застосував за наступних обставин: перебуваючи на території домоволодіння та в гаражі в АДРЕСА_2 , приблизно о 16.00 год, під час конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин, здійснив три постріли в сторону потерпілого ОСОБА_8 , а згодом ще один, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ран в тім`яній ділянці голови зліва і справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, забою м`яких тканин - осаднень лівого плеча та грудини, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

31.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.125, ч.1 ст.263 КК України.

04.07.2022 слідчою Ковельського РУП ГУНП, за погодженням з процесуальним прокурором, внесено до суду клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке мотивовано обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявністю ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний з огляду на тяжкість покарання може ухилитись від слідства і суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, викладених вище. Слідча ОСОБА_4 додатково пояснила, що підозрюваний не з`явився на заплановані 26.06.2022 слідчі дії та перебував поза зоною зв`язку, що створило перешкоди для своєчасного проведення досудового розслідування і вимагає обрання щодо підозрюваного відповідного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину визнав частково, пояснив, що дійсно знайшов і зберігав без належного дозволу вогнепальну зброю, яку за першої нагоди передав представникам правоохоронних органів. Щодо звинувачень за ч.2 ст.125 КК вину категорично заперечив, вважає, що слідство не встановило дійсних обставин справи, адже мала місце оборона під час нападу зі сторони ОСОБА_8 . Неявку на виклик слідчої пояснив відсутністю захисника, який не мав можливості прибути на визначену дату.

Захисники підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, покликаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність перелічених у клопотанні ризиків та наявність безумовних підстав для закриття кримінального провадження. Крім того, просили врахувати поважність причин неявки підозрюваного для проведення слідчих дій 26.06.2022, які обумовлені віддаленістю місця перебування захисників і неможливість через фінансові труднощі своєчасно прибути на виклик слідчої, тому був узгоджений додатковий день для проведення значної частини слідчих дій.

Вивчивши матеріали клопотання та перевіривши докази по даних матеріалах, вважаю, що внесене клопотання задоволенню не підлягає.

У статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди та інше.

Виконуючи вимоги законодавства слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.125, ч.1 ст.263 КК України, на що вказують протокол допиту потерпілого, висновок судово-медичної експертизи, протокол проведення слідчого експерименту із потерпілим, протокол огляду місця події та висновки судових експертиз за результатами дослідження зброї.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла вчинити даний злочин і його поведінці немає іншого логічного пояснення.

На даному етапі досудового розслідування зібрані слідчою докази є достатніми для кваліфікації дій особи за ч.2 ст.125 та ч.1 ст.263 КК України.

Версія сторони захисту підлягає перевірці та за наслідками проведених слідчих дій повинно бути прийнято остаточне рішення щодо наявності чи відсутності підстав для складання обвинувального акту.

Процесуальні аспекти, на які звертає увагу сторона захисту також повинні бути вирішені слідчою і прокурором відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства в рамках даного кримінального провадження, або слідчим суддею за відповідним клопотанням сторони захисту.

Що стосується наведених у клопотанні ризиків можливої втечі чи продовження протиправної діяльності, то на переконання суду вони є недоведеними.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки особи, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій. Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

За матеріалами кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, джерело доходів, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, чітко відстоює свою позицію, активно бере участь у досудовому розслідуванні, тому ризик втечі є маловірогідним.

Перешкоджання досудовому розслідуванні в іншій спосіб, зокрема його затягування і неявка на слідчі дії, може бути підставою для повторного звернення з відповідним клопотанням у разі допущення недобросовісної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведені в судовому засіданні мотиви конфлікту між підозрюваним та потерпілим, приймаючи до уваги факт здачі зброї, загальну характеристику підозрюваного, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень також не сягає такого ступеня, який би вимагав вжиття заходів забезпечення.

За вказаних умов у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слід відмовити.

Водночас, в силу ч.3 ст.194 КПК України, слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, але не доведе наявність ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного і керуючись статтями 176, 177, 178, 179, 184, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі ч.3 ст.194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Ухвала оскарженню не підлягають і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1