Справа № 172/178/21
Провадження № 1-кп/191/60/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 16 лютого 2021 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
19.09.2017 Васильківським районним судом Дніпропетровської області, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 та ч.1 ст.277 КК України до покарання у вигляді у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 2 роки.
30.01.2020 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2017 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць, -
-за ч. 1 ст. 263 КК України,за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

-обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше судим за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_3 , не маючи дозволу, передбаченого «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевозки та використання вогнепальної, пневматичної, та холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин", затвердженого наказом МВС України №622 від 21.08.1998, на початку грудня місяця 2020 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на сміттєзвалищі, що знаходиться на околиці смт. Чаплине Синельниківського (Васильківського) району Дніпропетровської області, де на ґрунті побачив корпус від ручної гранати типу «РГД» на якому мається маркування «60 - 73 т» із запалом типу «УЗРГМ» на якому мається маркування «188 - 72 УЗРГМ 583» та будучи обізнаним в призначенні вказаного предмету та протизаконності своїх дій, взяв корпус від ручної гранати типу «РГД» на якому мається маркування «60 - 73 т» із запалом типу «УЗРГМ» на якому мається маркування «188 - 72 УЗРГМ 583» собі, тобто придбав вибуховий пристрій та вибухову речовину без передбаченого законом дозволу, після чого переніс їх за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу та без мети збуту.
17 лютого 2021 року старшим слідчим СВ ВП №1 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Васильківського районного суду Дніпропетровської від 17.02.2021, під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння, належного ОСОБА_6 , де фактично проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в приміщенні спальної кімнати будинку, на полиці шафи виявлено корпус від ручної гранати типу «РГД» на якому мається маркування «60 - 73 т», який поміщено до сейф
пакету №81ГО2076371, опечатано та вилучено. Окрім цього на вищевказаній полиці шафи виявлено запал типу «УЗРГМ» на якому мається маркування «188 - 72 УЗРГМ 583», який поміщено до сейф - пакету №81Ю2076373, опечатано та вилучено.
Згідно висновку судової вибухово - технічної експертизи №СЕ-19/104-21/5977
ВТХ від 24.02.2021 предмет зовні схожий на корпус від ручної гранати типу «РГД» із маркуванням 60 - 73 Т та один предмет, що ззовні схожий на запал від ручної гранати із маркуванням 188 - 72 УЗРГМ 583, які було вилучено під час обшуку у ОСОБА_3 , на території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є - конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, який відноситься до категорії вибухових речовин та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв.
Конструктивно-оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5 відноситься до категорії вибухових речовин промислового виготовлення.
Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, який використовується для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5,Ф-1.
Корпус бойової, ручної гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ у поєднанні (штатним способом) утворюють бойову осколкову, наступальну, ручну гранату РГД- 5, яка відноситься до категорії боєприпасів промислового виготовлення.
Надані на дослідження вилучені предмети, а саме конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус осколкової, наступальної ручної гранати РГД-5 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, придатні для здійснення вибуху.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що дійсно він знайшов гранату в смт. Чапліно та положив в карман і приніс додому за місцем проживання. Працівники поліції вилучили у нього в ході обшуку ручну гранату із запалом.

Враховуючи те, що прокурор, обвинувачений не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, він діяв з прямим умислом. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудним та повнолітньою особою.

Вина ОСОБА_3 доведена, його дії суду кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 65 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України відсутні, оскільки обвинувачений вже відбуває покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі, є суспільно небезпечною особою, тому його виправлення вже не можливе без ізоляції від суспільства.
Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також з урахуванням того, що ОСОБА_3 був засуджений 30.01.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та злочин вчинив в період невідбутого ним покарання, тому суд вважає, за необхідне призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України, шляхом часткового складання покарання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у даному провадженні не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати у розмірі 1634 грн. 50 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/104-21/5977-ВТХ від 24.02.2021 слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати частково невідбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2020 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.
Строк покарання обраховувати з дати постановлення вироку, а саме з 14.07.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-21/5977-ВТХ від 24.02.2021 в сумі 1654 грн. 50 коп.

Речові докази ручна граната РГД-5 та запал типу УЗРГМ знищені згідно постанови про визнання речовими доказами та акту № 62 ( т. 2 а.с. 36).
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1