Справа № 307/1875/21
Провадження № 1-кп/307/180/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд в об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000110, № 0000177, № 0000254 та № 0000264 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівчик Тячівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, розлученого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ст. 390-1 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та

ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9

законного представника неповнолітньої ОСОБА_9 ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 26 квітня 2021 року о 02 год., перебуваючи в спальні будинку АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту із дружиною ОСОБА_8 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів дерев`яною палицею в область правого плеча потерпілої, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляд синця правого плеча та синця правого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, тобто заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 26 квітня 2021 року о 2 год., перебуваючи в спальні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, підійшов до своєї дочки ОСОБА_9 , маючи умисел на завдання удару з метою спричинення їй фізичного болю, реалізуючи свій злочинний намір, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки, наніс один удар рукою в обличчя потерпілої ОСОБА_9 , чим завдав потерпілій фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто умисно завдав побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

Крім цього, відносно ОСОБА_3 19 травня 2021 року Тячівським районним судом Закарпатської області видано обмежувальний припис, згідно якого йому встановлено заходи тимчасового обмеження прав на строк 6 (шість) місяців, а саме - заборонено ОСОБА_3 : перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань менше ніж 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_8 за вказано цією ж адресою; вести телефонні розмови із постраждалою особою ОСОБА_8 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; особисто та через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_8 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, та окрім цього ОСОБА_3 взято на профілактичний облік та 28 травня 2021 року ОСОБА_3 був ознайомлений з обмежувальним приписом, після чого 3 липня 2021 року о 22 год., реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення, а саме невиконання однієї із заборон, встановленої обмежувальним приписом, а саме заборони перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 зайшов до дворогосподарства за вказаною адресою, де перебував протягом години, після чого покинув територію та пішов у невідомому напрямку, тобто вчинив умисне невиконання обмежувального припису, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України.

Також, ОСОБА_3 , будучи особою, відносно якої Тячівським районним судом Закарпатської області 19 травня 2021 року видано обмежувальний припис та встановлено заходи тимчасового обмеження прав на строк 6 (шість) місяців, зокрема перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , 3 серпня 2021 року о 22 год., реалізуючи свій злочинний умисел на невиконання однієї із заборон, встановленої обмежувальним приписом, а саме заборони перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 зайшов до дворогосподарства за вказаною адресою, де перебував протягом години, після чого покинув територію та пішов у невідомому напрямку, тобто вчинив умисне невиконання обмежувального припису, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 3 серпня 2021 року о 22 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів кулаком по тулубу ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця задньої поверхні тулубу та синця правого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, тобто заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_3 , будучи особою, відносно якої Тячівським районним судом Закарпатської області 19 травня 2021 року видано обмежувальний припис та встановлено заходи тимчасового обмеження прав на строк 6 (шість) місяців, зокрема перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , 9 серпня 2021 року о 22 год., реалізуючи свій злочинний умисел на невиконання однієї із заборон, встановленої обмежувальним приписом, а саме заборони перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 зайшов до дворогосподарства за вказаною адресою, де перебував протягом години, після чого покинув територію та пішов у невідомому напрямку, тобто вчинив умисне невиконання обмежувального припису, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України.

Також, ОСОБА_3 9 серпня 2021 року о 22 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів кулаком в голову ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна потилично-тім`яної ділянки голови зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, тобто заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе не визнав та показав, що 26 квітня 2021 року він перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак жодних ударів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не наносив. Щодо епізоду за 3 липня 2021 року, 3 серпня 2021 року та 9 серпня 2021 року заперечив, що він порушував заборонний припис та не перебував в будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 . Також заперечив нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 9 серпня 2021 року.

Однак, винуватість ОСОБА_3 в умисному легкому тілесному ушкодженні, умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень та умисному невиконанні обмежувального припису підтверджується такими доказами.

І. Що стосується епізоду за 26 квітня 2021 року щодо заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 та завдання ОСОБА_9 побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, винуватість ОСОБА_3 підтверджується такими доказами.
Із свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_8 ( том 1 а. с. 201).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 6 травня 2022 року із якого видно, що ОСОБА_8 звернулася із заявою до поліції про те, що 25 квітня 2021 року, близько 2 години за місцем проживання у АДРЕСА_1 їй та її неповнолітній дочці ОСОБА_9 її чоловік ОСОБА_3 , 1979 року народження наніс тілесні ушкодження ( том 1 а.а. 198-200).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11 травня 2022 року із якого видно, що ОСОБА_9 звернулася із заявою до поліції про те, що 25 квітня 2021 року, близько 2 години за місцем проживання у АДРЕСА_1 неповнолітній ОСОБА_9 та її матері ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження її батько ОСОБА_3 , 1979 року народження ( том 1 а.а. 194-196).

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 про те, що перед Великоднем 26 квітня 2021 року її чоловік ОСОБА_3 прийшов додому і з собою приніс шість пляшок горілки, які вживав цього дня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння влаштував скандал, розкидав речі та бив все підряд, ображав її нецензурними словами, словесно погрожував, що заріже її. Після чого він розбив тарілку, погрожував їй, що заріже її після чого палицею наніс їй удари. Їхня дочка його стримувала, однак він почав бити дочку, взяв її за волосся та наніс кулаком їй декілька ударів.

Показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 про те, що на даний час у неї з батьком неприязні відносини, які продовжуються із 26 квітня 2021 року після того як він її побив, до того часу теж відносини були напружені, оскільки тато випивав та бив її матір, а вона за неї заступалася. 26 квітня 2021 року тато пішов у село, де взяв горілки, після чого прийшов додому почав бити її матір, під час чого розбив банку. Тоді вона викинула скло та почала заступатися за матір. Тоді він кинув її в спальню, після чого почав її тягати за волосся та бити по голові руками. Тоді вона включила телефон і почала записувати на телефон все, що відбувається. Далі почав бити всіх, далі прийшли сусіди, далі почав сокиру брати, удари матері наносив по голові і руках своїми руками і палкою.

Заявами ОСОБА_8 , протоколами огляду предметів та фототаблиці від 25 травня 2021 року, постанов про визнання предметів речовими доказами від 25 травня 2021 року видно, що ОСОБА_8 просила долучити до матеріалів кримінального провадження, як речові докази аудіозапис події, яка відбулася 26 квітня 2021 року за місцем проживання близько 2 години (том 1 а. с. 202, 203, 204, 205, 206, 207).

Висновком судово-медичної експертизи від 07.05.2021, із якого відомо, що у неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в процесу судово-медичної експертизи тілесні ушкодження виявлені не були ( том 1 а. с. 211-212).

Із дослідженого у судовому засіданні диску видно, що наявний звукозапис сварки, яка відбувається між чоловіком та жінкою, а також крики дітей ( том. 2 а. с. 39).

ІІ. Що стосується умисного невиконання обмежувального припису 3 липня 2021 року.
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2021 року із якого видно, що відносно ОСОБА_3 видано обмежувальний припис та встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 на строк шість місяців, а саме: заборонено ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань менше ніж 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_8 за вказано цією ж адресою; вести телефонні розмови із постраждалою особою ОСОБА_8 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; особисто та через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_8 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею ( том 1 а. с. 221-26).

Електронним рапортом від 3 липня 2021 року із якого видно, що 3 липня 2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 3 липня 2021 року о 23 год. 11 хвилин із телефонним повідомленням звернулася ОСОБА_12 , яка повідомила про те, що по АДРЕСА_1 відбувається сварка між її дочкою та зятем ( том 1 а. с. 232-233).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 8 липня 2021 року із яких видно, що ОСОБА_8 звернулася із заявою до поліції про те, що її відносно її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Тячівським районним судом Закарпатської області встановлено обмежувальний припис, відповідно до якого він не має права наближатися до неї та її місця проживання, однак він 3 липня 2021 року о 22 години прийшов до неї додому та перебував там до 23 години (том 1 а. с. 228-230).

ІІІ. Що стосується умисного невиконання обмежувального припису 3 серпня 2021 року та заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 .
Показаннями потерпілої ОСОБА_3 про те, що вказана подія відбулася 3 серпня 2021 року, це вже було після розлучення. ОСОБА_3 цього дня також вживав алкогольні напої, прийшов виясняти з нею відносини щодо розлучення, оскільки він не знав, що судом ухвалено рішення про розірвання їхнього шлюбу. Коли він прийшов, то відразу почав їх бити, відбирати у неї з дочкою речі, виготовлені із золота, мотивуючи тим, що він їх придбав. Дочка сама зняла з себе ланцюжок і віддала йому, а каблучку не хотіла віддавати, через що ОСОБА_3 притиснув їй палець. Також у дочки відібрав телефон, бо вона за неї заступалася. ОСОБА_3 в той час закрив двері, щоб вони не вийшли, але дочка вискочила через вікно і почала кликати сусідів. Удари наносив їй в голову, ударів було приблизно три або чотири.

Рапортом та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 3 серпня 2021 року із яких видно, що ОСОБА_8 звернулася із заявою до поліції про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 3 серпня 2021 року близько 22 години прийшов до її будинку та спричинив їй та дочці ОСОБА_9 тілесні ушкодження (том 1 а. с. 244-246).

Рапортом про виявлення кримінального правопорушення, рапортом та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 3 серпня 2021 року із яких видно, що ОСОБА_8 звернулася із заявою до поліції про те, що 3 серпня 2021 року близько 9 години її чоловік ОСОБА_3 , відносно якого встановлений обмежувальний припис, зупинив автомобіль, яким вона їхала на ринок і забрав її з собою на мотоцикл ( том 2 а.с.4-6).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12 серпня 2021 року із яких видно, що ОСОБА_8 звернулася із заявою до поліції про те, що відносно її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Тячівським районним судом Закарпатської області встановлено обмежувальний припис, відповідно до якого він не має права наближатися до неї на 300 метрів, однак він 3 серпня 2021 року о 22 години прийшов до неї додому по АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження дверей, де вчинив сварку, під час якої наніс їй тілесні ушкодження ( том 2 а. с. 12-14).

Висновком судово-медичної експертизи від 05.08.2021, із якого відомо, що у ОСОБА_8 виявлені синець задньої поверхні тулубу та синець правого передпліччя. Синець задньої поверхні тулубу виник в результаті однієї або більше локальних дій за механізмом удару в ділянку задньої поверхні тулубу зліва на рівні 7 ребра по біляхребтовій лінії, твердим тупим предметом з обмеженою контактною поверхнею розміри якої не перевищують 4 х 2 см.

Синець правого передпліччя виник в результаті однієї або більше локальних дій за механізмом удару в ділянку задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, твердим тупим предметом з обмеженою контактною поверхнею розміри якої не перевищують 5 х 3, 5 см.

Згідно наказу № 6 МОЗ України п. п. 2.3.5 від 17 січня 1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Даність виникнення тілесних ушкоджень складає близько 2 діб з моменту огляду лікарем судово-медичним експертом 6 серпня 2021 року, що відповідає заявленій даті 3 серпня 2021 року.

В процесі судово-медичної експертизи об`єктивних даних, що однозначно заперечують чи свідчать про виникнення тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту, у тому числі і при наданні тілу попереднього прискорення, виявлено не було ( том 1 а. с. 247-249).

ІУ. Що стосується умисного невиконання обмежувального припису 9 серпня 2021 року та заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 .
Показаннями потерпілої ОСОБА_8 про те, що 9 серпня 2021 року вона машиною разом із сусідами їхала купити сукно дочці для пошиття одягу. У той час вона сиділа в машині із дочкою, старшим сином та сусідкою У той час під`їхав ОСОБА_3 , який з дитиною посадив її на мопеда та повіз у поле біля церкви, де погрожував їй. Після цього, коли вони поверталися, на перехресті їх чекали працівники поліції та старша дочка. Після чого увечері він прийшов до будинку, де наніс їй удари в голову.

Рапортом та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 9 серпня 2021 року із яких видно, що ОСОБА_8 звернулася із заявою до поліції про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 9 серпня 2021 року близько 23 години порушив заборонний припис не наближатися до неї на відстань 300 метрів, прийшов до її будинку, відчинив вхідні двері і, зайшовши до будинку, вчинив сварку ( том 2 а. с. 16-20).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12 серпня 2021 року із якого видно, що ОСОБА_8 звернулася із заявою до поліції про те, що 9 серпня 2021 року близько 23 години її колишній чоловік ОСОБА_3 прийшов до її будинку, чим порушив заборонний припис та розпочав з нею сварку під час якої спричинив їй тілесні ушкодження ( том 2 а. с. 21-23).

Висновком судово-медичної експертизи від 11.08.2021, із якого відомо, що у ОСОБА_8 виявлено садно потилично-тім`яної ділянки голови зліва.

Садно потилично-тім`яної ділянки голови зліва виникло в результаті однієї або більше локальних дій за механізмом тертя або удару-тертя в ділянку потилично-тім`яної ділянки голови зліва, твердим тупим предметом з обмеженою контактною поверхнею, розміри якої не перевищують 0,8 х 0,3 см.

Згідно наказу № 6 МОЗ України п. п. 2.3.5 від 17 січня 1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Даність виникнення тілесних ушкоджень складає близько 12 годин до моменту огляду лікарем судово-медичним експертом 11 серпня 2021 року, що відповідає заявленій ОСОБА_8 даті 10 серпня 2021 року.

В процесі судово-медичної експертизи об`єктивних даних, що однозначно заперечують чи свідчать про виникнення тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту, у тому числі і при наданні тілу попереднього прискорення, виявлено не було (том 2 а. с. 24-26).

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінивши сукупність наведених доказів, які є належними, допустимими та достовірними, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у висунутому йому обвинуваченні.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що обтяжують його покарання.

ОСОБА_3 вчинив сім кримінальних проступків.

ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває ( том 1 а. с. 214, том 2 а. с. 11).

Обтяжуюча покарання ОСОБА_3 обставина вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Одночасно згідно з п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Крім того, Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 06 грудня 2017 року № 2227-VІІІ доповнено ч. 1 ст. 67 КК України п. 61 відповідно до якого, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Отже, поняття «домашнє насильство» має комплексний характер, регламентується у різних сферах суспільних відносин, а тому при встановленні змісту поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» слід виходити із конкретних фактичних обставин вчиненого насильства щодо особи, а не юридичної оцінки дій винуватця.

Наведена правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №453/225/19.

Крім того, питання щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством було предметом розгляду об`єднаної палати ККС ВС.

Так, Палата сформулювала висновки (постанова від 12 лютого 2020 року у справі № 453/225/19), згідно з якими злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

З урахуванням того, що згідно Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Також, Конституція декларує право кожного на повагу до його гідності, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що, у даній конкретній ситуації, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які передбачені ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України, пов`язані із домашнім насильством.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкцій статей ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 та ст. 390-1 КК України у виді обмеження волі, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке є необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання новим кримінальним правопорушенням.

Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2022 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, із покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 кримінальні правопорушення у даному кримінальному провадженні вчинив 26 квітня 2021 року, 3 липня 2021 року, 3 серпня 2021 року та 9 серпня 2021 року, тобто до постановлення вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2022 року, яким засуджений до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, із покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: суд вважає за необхідне застосувати ч.4 ст. 70 КК України і визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років. При цьому зарахувати в строк відбуття покарання відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Так як ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і тому є підстави звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки виправлення обвинуваченого можливе в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 76 КК України, на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 91-1КК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_8 є колишнім подружжям.

Як вбачається з характеристики, обвинувачений постійно вживає алкогольні напої, скандалить із сусідами та рідними, знущається із дітей та дружини, до виконкому Вільховецької сільської ради неодноразово надходили письмові та усні повідомлення дружини та мешканців с. Вільхівчик про дебоші ОСОБА_3 (том 2 а. с. 11).

Відтак, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, з метою реалізації комплексного підходу до вирішення проблеми насильства у сім`ї, суд вважає за необхідне направити ОСОБА_3 для проходження пробаційної програми строком на 6 місяців та зобов`язати обвинуваченого виконувати заходи, передбачені пробаційними програмами «Подолання агресивної поведінки» та «Попередження вживання психоактивних речовин».

Крім того, з пояснень потерпілих вбачається, що вони не знають як себе поводити у випадках вчинення щодо них домашнього насильства, потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що спільно із ОСОБА_3 у них народилося семеро дітей, які також страждають від психологічного насильства, оскільки стають свідками даних подій.

У такому випадку, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає програму для постраждалої особи.

Стаття 23 вказаного Закону передбачає, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для постраждалих осіб, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Відтак, суд дійшов висновку, що потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 необхідно пройти відповідну програму для постраждалих осіб для чого копію вироку необхідно надіслати до виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області для організації виконання прогарами для постраждалих осіб.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 та ст. 390-1 КК України та призначити покарання

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді ста двадцяти годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді сто годин громадських робіт;

- за ст. 390-1 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком у виді обмеження волі, більш суворим покаранням, призначеним ОСОБА_3 за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2022 року у виді позбавлення волі на строк п`ять років, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Установити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до Тячівського районного віділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області та повідомляти цей відділ про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати у відбуття покарання ОСОБА_3 покарання, частково відбуте ним за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2022 року.
На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення його для проходження пробаційних програм «Подолання агресивної поведінки» та «Попередження вживання психоактивних речовин» на строк шість місяців.

Контроль за виконанням засудженим пробаційних програм, до якого застосовано обмежувальні заходи, покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого - Тячівський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.

Забезпечити та організувати проходження потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 програми для постраждалих осіб, для чого направити копію даного вироку до Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Речові докази:

DVD диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

дерев`яну палку, яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 .

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя ОСОБА_1