Справа № 367/5075/21
Провадження по справі № 1-кп/367/438/2022
У Х В А Л А
Іменем України
20 червня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисників: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000083 від 13.05.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, суд,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 . Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ч. 1 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим вважав, що є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, та ними було подано до суду письмові клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено наявність зазначених ним ризиків. Також сторона захисту зазначила, що обвинувачений утримується під вартою протягом тривалого часу, а кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого засідання.
Захисник ОСОБА_4 підтримав думки захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 та просив змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки доводи прокурора про необхідність продовження строку тримання під вартою весь час одні й ті самі та не виправдовують застосування до обвинуваченого найбільш суворого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання сторони захисту.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, захисника та обвинуваченого, думки учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 можливо задовольнити частково, клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 можливо задовольнити в частині встановлення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Так, відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд заслухавши доводи прокурора, захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний під час досудового розслідування обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час проведення підготовчого судового засідання судом не відпали, оскільки обвинувачений раніше судимий, вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.05.2012 року за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 142 КК України (в ред. 1960 року), ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до основного покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ухвали суду від 29.03.2016 року вважається таким, що відбув покарання за вироком суду від 29.05.2012 року, в даний час обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, в яких він, за версією сторони обвинувачення, створив організовану групу, не всі учасники якої встановлені, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, у разі доведеності його вини, незаконно впливати на інших обвинувачених або інших невстановлених досудовим слідством осіб, потерпілих та свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Доводи сторони захисту з приводу того, що обвинуваченому може бути замінений запобіжний захід на більш м`який, оскільки обвинувачений не має мети переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню стороною захисту доведені не були. Так, на теперішній час судом ще не допитано потерпілих та свідків по даному провадженню, та судом враховується, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів організованою групою, з іншими обвинуваченими по даному кримінальному провадженню та іншими невстановленими досудовим слідством особами. Також, суд враховує, що обвинувачений раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності та за версією сторони обвинувачення вчинив інкриміновані йому злочини майже одразу після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, та на теперішній час обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, а тому суд приходить до висновку, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні і на теперішній час.
Крім того, будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною захисту не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суду, стороною захисту, не надано доказів, щодо можливості заміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки доводи сторони захисту про наявність офіційного місця роботи, та стану здоров`я як обвинуваченого так і його батька, не слугують беззаперечними підставами для обрання та зміни запобіжного заходу, тому виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків належним чином нічим не підтверджені, та усні обіцянки обвинуваченого з`являтись до суду та не вчиняти інших злочинів на думку суду не можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та не спростовують доводів прокурора про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів.
Разом із тим, доводи сторони захисту щодо відсутності альтернативного запобіжного заходу впродовж тривалого розгляду справи та бажання обвинуваченого допоїти в захисті України будь-яким можливим чином заслуговують на увагу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Частиною 4 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Так, враховуючи обставини кримінального провадження, майновий та сімейний стан обвинуваченого та наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченим заставу у 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку суду, внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього відповідні обов`язки.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193-199, 201, 205, 314-315, 369-372, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити частково.
Клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який задовольнити частково.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 20.06.2022 року до 18.08.2022 року, включно.
Одночасно визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 248 100 (двісті сорок вісім тисяч сто) гривень і може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.
ОСОБА_7 звільнити з-під варти негайно після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , обов`язки:
1) прибувати до прокурора або суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місце роботи;
4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити, що у разі, якщо обвинувачений ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора або суду, без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 23 червня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1