Справа № 344/327/22
Провадження № 1-кп/344/791/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого змінним майстром аварійно-диспетчерської служби в АТ «Івано-Франківськгаз», неодруженого, раніше не судимого; РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

Так, 11 жовтня 2019 року близько 00год. 09хв. у темну пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ЗАЗ SENS реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався на підйом освітленою ділянкою проїзної частини вул. Хіміків в м. Івано-Франківськ в напрямку вул. Галицька. В цей час на проїзній частині дороги біля правого її краю по напрямку руху автомобіля ЗАЗ SENS в сидячому положенні оберненим лівою поверхнею тіла до вказаного автомобіля знаходився пішохід ОСОБА_9 . При наближенні до пішохода водій ОСОБА_7 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на ОСОБА_9 .

При цьому ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 1.10., в частині визначення поняття «перешкода для руху», це - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

п.2.3.б), п.2.3.д), в яких зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.12.1, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В результаті порушення водієм ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з саднами та раною в ділянках голови, крововиливами в м`які тканини голови, під оболонки та речовину головного мозку, мозочка, яка ускладнилась набряком головного мозку, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в КНП «Центральна міська клінічна лікарня».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що з 10 на 11 жовтня 2019 року близько 00год. їхав за кермом власного автомобіля ЗАЗ по вул. Хіміків в м. Івано-Франківськ. Погода була суха, вуличне освітлення тьмяне. З ним більше нікого в автомобілі не було. На підйомі на зустріч їхало авто, водій якого блимнув фарами. Його це здивувало і він подивився в бокове дзеркало, а коли повернувся, то перед ним з правого боку появився пішохід в темному одязі. Праворуч також були кущі. Він здійснив екстрене гальмування, однак це не допомогло уникнути зіткнення, оскільки проявив неуважність і вчасно не зреагував. З перехожими людьми одразу почав надавати першу медичну допомогу, викликав швидку та поліцію. Помітив, що потерпілий був випивший. Потерпілого одразу було госпіталізовано, він приходив провідував його, купував необхідні ліки, однак останній через чотири дні помер в лікувальному закладі. До вчиненого він ставиться критично, шкодує, що так сталося і щиро кається. Потерпіла претензій до нього не має, шкоду він добровільно їй відшкодував. Просив суд волі його не позбавляти.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він працює змінним майстром аварійно-диспетчерської служби в АТ «Івано-Франківськгаз»; неодружений; по місцю роботи характеризується позитивно; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; вперше притягується до кримінальної відповідальності раніше не судимий, а також відсутність претензій у потерпілої.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, в досудовій доповіді про обвинуваченого зазначено про низький рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки та із встановленням іспитового строку 2 роки, потерпілої, яка просила суворо обвинуваченого не карати, обвинуваченого, який просив волі не позбавляти, та захисника, який просив призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України та не призначати додаткового покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_7 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

В той же час з урахуванням викладених вище обставин суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, арешт, накладений на майно скасувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 9098 (дев`ять тисяч дев`яносто вісім) гривень 25 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази: одяг ОСОБА_9 (постанова слідчого від 14.10.2019 року), - повернути потерпілій ОСОБА_6 ; автомобіль марки «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 (постанова слідчого від 11.10.2019 року), - повернути ОСОБА_7 за належністю.

Арешт на автомобіль марки «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2019 року, скасувати.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_10