УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2022 р. смт. Тиврів
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про продовження строку тримання під ватою по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 24.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:
На розгляді Тиврівського районного суду знаходиться обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 16 лютого 2022 року по даній справі призначено судовий розгляд та продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід до 20 лютого 2022 року. Згодом ухвалою Тиврівського районного суду від 16 лютого 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 квітня 2022 року включно.

Прокурор Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 подав суду клопотання про продовження сроку тримання під вартою, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів з правом внесення застави відповідно до частині 5 ст.182 КК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49620 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що дане судове засідання можливо провести без участі його захисника, щодо задоволення клопотання - заперечив.

Суд, вислухавши думки прокурора, обвинуваченого, вважає, що клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалою Вінницького міського суду від 28.10.2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а ухвалою Тиврівського районного суду від 23.12.2021 року продовжено термін тримання під вартою до 20.02.2022 року, згодом, ухвалою Тиврівського районного суду від 16 лютого 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 квітня 2022 року включно.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, один з яких, а саме за ч. 1 ст. 263 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці (справи «Талаліхіна проти України», «Виноградський проти України», «Чернявський проти Укрїни») неодноразово зазначав, що з метою недопущення надмірності строків тримання особи під вартою суддям необхідно належним чином оцінювати обставини та необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: вплив на свідків чи потепілих, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останньому висунуте обвинувачення у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, у разі доведення його вини йому може бути призначено покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді до 3 позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України від 3 до 7 років позбавлення волі, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які не допитані у судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливості скоювати інші злочини.
За даним кримінальним провадженням, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, встановленні під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не змінилися до теперішнього часу, а також превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, один з яких є тяжким, керуючись п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави в межах завданих кримінальними правопорушеннями матеріальних збитків в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 331 , 376 КПК України,
ухвалив:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 червня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, Рахунок UA 0000401, , Банк ДКСУ, м. Київ, ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 820172).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави, на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:
прибувати до суду за першою вимогою;
не відлучатись з місця проживання із населеного пункту АДРЕСА_1 , в якому він проживає, без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, і до останнього буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судове засідання відкласти на 04.05.2022 року до 13 год. 30 хв. про що повідомити учасників справи.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її оголошення до Вінницького апеляційного суду.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити до відповідного слідчого ізолятора для виконання.
Повний текст ухвали виготовлено 15 квітня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_5