Справа №333/746/20
Провадження №1-кп/333/77/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000167 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українцю, громадянину України, який має середню-технічну освіту, не одруженому, який малолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштованому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

-07.12.2004 р. Веселівським р/с Запорізької обл., за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-12.08.2005 р. Веселівським р/с Запорізької обл., за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Веселівського р/с Запорізької обл. від 07.12.2004 р. та остаточно визначено 3 роки позбавлення волі з початком відбування покарання 27.08.2004 р. Звільнений 27.08.2007 р. по відбуттю строку покарання;
-06.11.2008 р. Веселівським р/с Запорізької обл., за ч. 3 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.08.2011 року по відбуттю строку покарання;

-29.12.2017 П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік. 01.02.2019 знято з обліку у зв`язку з закінченням іспитового строку,

-17.10.2019 р. Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Новоолексіївка, Генічеського р-ну., Херсонської обл., громадянину України, який має повну середню освіту, не одруженому, який малолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштованому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , постійного місця проживання не має, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2020 року приблизно о 23:15 годині ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля центрального автовокзалу АДРЕСА_4 , під час раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, з мотивів особистих неприязних відносин, наніс йому один удар кулаком руки по обличчю, від якого потерпілий впав на землю. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на спинці носу, в лобній ділянці зліва, крововилив з садном на слизовій оболонці верхньої губи в проекції 1-3 зубів справа, що відповідно до висновку за результатами проведення судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, що кваліфікується як: умисне легке тілесне ушкодження.
ОСОБА_4 , 15.01.2020 приблизно о 23:15 годині, знаходячись біля центрального автовокзалу м. Запоріжжя по пр. Соборному, 20, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 лежить на землі після бійки, підійшов до останнього та відкрито викрав з плеча потерпілого сумку «Classic» зі шкірозамінника коричневого кольору вартістю 140 гривень, в якій знаходились грошові кошти у розмірі 700 гривень та мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» (ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 ) в корпусі білого кольору вартістю 1060 гривень, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_3 та «Лайф» з номером НОМЕР_4 , що не представляють для потерпілого матеріальної цінності.
Після цього, ОСОБА_4 втік з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1900 гривень.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, що кваліфікується як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та пояснив, що він дійсно 15.01.2020 року на зупинці громадського транспорту біля автовокзалу в м. Запоріжжя побачив, що раніше незнайомий ОСОБА_8 схопив рукою за шию «в захват» його знайомого ОСОБА_4 , тому він наніс удар ОСОБА_8 від якого той впав, а він разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 пішли з місця події в бік ринку ОСОБА_10 , разом з ними був ще один чоловік, який був знайомим ОСОБА_9 . По дорозі їх зупинили патрульні поліцейські, затримали. До вчинення викрадення майна ОСОБА_8 він не причетний, про це нічого не знає.
Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 186 КК України визнав себе винуватим в повному обсязі, пояснив, що він 15.01.2020 року на зупинці громадського транспорту біля автовокзалу в м. Запоріжжя розпивав спиртні напої з потерпілим ОСОБА_8 . У них виник словесний конфлікт, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 схопив за шию ОСОБА_11 рукою у ліктьовий згін, тим самим застосував до нього задушливий прийом, що побачив ОСОБА_5 , який знаходився неподалік. Підійшовши до потерпілого ОСОБА_5 наніс удар рукою в обличчя, від якого потерпілий ОСОБА_8 відпустив ОСОБА_4 та впав на землю, після чого ОСОБА_5 одразу пішов у бік ОСОБА_10 . ОСОБА_4 намагався підняти потерпілого, після чого забрав із рук потерпілого ОСОБА_8 чоловічу сумку, в якій знаходився мобільний телефон білого кольору та побіг також у сторону зупинки ОСОБА_10 , тілесні ушкодження потерпілому не наносив. Перебуваючи за мостом біля залізного паркану він побачив патрульну поліцейську машину, тому викинув викрадені речі під паркан. Але був затриманий поліцейськими. Його привели до Кондакова та ще одного чоловіка, яких також затримали поліцейські.
Винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в об`ємі зазначеному у вироку підтверджується наступними дослідженими в суді доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що 15.01.2020 року в нічний час доби він вживав спиртні напої біля кіоску на зупинці громадського транспорту «Автовокзал» з малознайомим ОСОБА_4 випивали горілку, пиво після чого прийшов ОСОБА_5 . У потерпілого ОСОБА_8 з ОСОБА_4 розв`язався конфлікт в ході якого потерпілий схопив ОСОБА_4 за шию та застосував удушливий прийом та мав перевагу, побачивши це ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_8 удар ногою по голові, від чого останній впав на землю, але свідомість не втрачав, закрив обличчя руками ухиляючись від ударів, після чого почув як хтось забрав у нього чоловічу сумку, в якій був мобільний телефон та гроші. Хтось викликав поліцію. Кондакова та ОСОБА_12 , а також ще одного чоловіка поліція затримала через 20 хвилин.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він нічого не знає про обставини вчиненого злочину, його затримали разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 15.01.2020 року. Він на цей час перебував у розшуку.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він працює інспектором патрульної поліції, 15.01.2020 р. отримали повідомлення про вчинення грабежу в районі автовокзалу. Автомобіль з його екіпажем знаходився в районі прохідної заводу «ЗАЗ», в районі вул. Базарна ними були помічені троє громадян, які побачивши автомобіль патрульної поліції кинули на землю речі. Зупинивши їх, вони дізнались, що це були ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ще один чоловік, прізвище яких не пам`ятає. На землі лежали сумка та телефон. Хто з них кидав ці речі на землю, він не бачив.

Свідок ОСОБА_17 надав аналогічні показання.

З рапорту оперативного чергового Комунарського відділення поліції від 15.01.2020 року судом встановлено, що в цей день о 23:18 р. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.01.2020 року о 23:17 за адресою: АДРЕСА_4 на автовокзалі чоловік повідомив, про те, що за 2 хвилини до того на зупинці громадського транспорту в бік міста побили три чоловіка та забрали телефон Самсунг гелексі джей НОМЕР_5 , документи та гроші. Троє втекли в бік ОСОБА_10 .
Судом встановлено з рапорту інспектора патрульної поліції від 16.01.2020 року, що ним та інспектором ОСОБА_16 під час відпрацювання виклику про грабіж по проспекту Соборному, 20 ними за мостом були помічені троє раніше незнайомих громадян, які після того, як помітили поліцейський автомобіль прискорились, ОСОБА_5 , кинув на землю, який то предмет, а ОСОБА_4 кинув на землю чоловічу сумку. Після чого вони зупинили цих громадян. На землі були вилучені мобільний телефон «Самсунг» в корпусі білого кольору та чоловічу сумку коричневого кольору. Також поруч з ними знаходився ОСОБА_13 та ОСОБА_18 .
Висновки суду щодо місця та обставин вчинення злочину ґрунтуються також на відомостях, викладених в протоколі огляду місця події від 16.01.2020 року, з якого встановлено, що за адресою: АДРЕСА_5 були виявлені ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 . Біля них на землі були виявлені мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» (ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 ) та барсетка коричневого кольору з двома відділеннями.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , 15.01.2020 року приблизно о 23:15 біля автовокзалу по проспекту Соборному троє невідомих чоловіків відкрито із застосуванням насильства викрали сумку коричневого кольору, в якій були грошові кошти в сумі 700 грн. та мобільний телефон «Samsung Galaxy J5».
Вартість чоловічої сумки зі шкірозамінника, яка була викрадена у потерпілого ОСОБА_8 , підтверджується нефіскальним чеком від 30.12.2019 року.

З висновку експерта № 71 від 16.01.2020 року судом встановлено, що у ОСОБА_8 виявлені синці на спинці носа, в лобній ділянці зліва, крововиливи з садном на слизовій оболонці верхньої губи в проекції 1-3 зубів справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів.

16.01.2020 року о 01.50 год. ОСОБА_19 був затриманий в порядку ст. 208 ч.4 КПК України, під час затримання перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 281.

15.01.2020 року о 23.20 год. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 ч.4 КПК України, під час затримання перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 279.

При призначенні покарання обвинуваченим суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не знаходиться на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

До обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 відноситься до категорії проступків.

ОСОБА_5 раніше судимий, в тому числі до покарання у вигляді позбавлення волі. ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.До обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин суд відносить рецидив та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд не вбачає.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив під час звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 17.10.2019 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання, яке буде достатнім для виправлення і недопущення в майбутньому вчинення нових злочині, у виді громадських робіт в максимальному розмірі, передбаченого санкцією.

Разом з тим ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули певні строки давності, і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Системний аналіз чинного законодавства та вимоги п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України свідчать про те, що за вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею цього проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_5 вчинив 15 січня 2020 року і воно відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Таким чином, на час постановлення вироку закінчилися строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за це правопорушення.

Тому, враховуючи, що з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 не звертався, та зважаючи на положення ч. 5 ст. 74 КК України, він підлягає звільненню від призначеного покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Це узгоджується з позицією Верховного Суду, який у кримінальних провадженнях № 463/5277/16-к, № 729/1480/13-к, № 440/193/13-к зазначив, що для звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України необхідна згода обвинуваченого на це, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Але оскільки ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України у період іспитового строку призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 р., що стає фактичною підставою для визнання призначеного за попереднім вироком покарання, від відбування якого він звільнявся, таким, що належить відбувати реально (ч. 3 ст. 78, ч. 6 ст. 79 КК).

Але звільнення ОСОБА_5 від покарання за ч. 1 ст. 125 КК виключає можливість призначення йому покарання згідно зі ст.71 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, відсутність покарання за новим вироком виключає можливість призначення покарання за сукупністю вироків.

Такий висновок не суперечить положенням ч. 3 ст. 78 КК про те, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. Адже ця норма закону відсилає до ст. 71 КК, застосування якої в даному випадку є неможливим.

На день надходження обвинувального акту до суду ОСОБА_5 обвинувачувався за ч.2 ст. 186 КК України, обвинувачення на ч.1 ст. 125 КК щодо нього було змінено лише 18.05.2022 року. Враховуючи, що ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 15.01.2020 року по день ухвалення вироку, є необхідність зарахувати цей строк у строк відбуття покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 р. Оскільки за цим вироком ОСОБА_20 був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, проте він перебував під вартою період з 15.01.2020 року по 23.05.2022 рік включно, тобто більше двох років, отже вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 р. виконаний повністю, оскільки ОСОБА_5 відбув покарання у вигляді двох років позбавлення волі повністю.

Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначитийому покарання за цією статтею у вигляді двісті годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 49 КК КК від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 р., яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік - виконувати самостійно.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 р. перебування його під вартою з моменту затримання, тобто з 15.01.2020 року до 23.05.2022 рік.

Звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 р. у зв`язку з його повним відбуттям.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - скасувати, звільнивши його з-під варти негайно.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначитийому покарання за цією статтею у вигляді двох років чотирьох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 16 січня 2020 року.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у зв`язку з його повним відбуттям.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - скасувати, звільнивши його з-під варти негайно.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя: ОСОБА_1