Справа № 739/1717/21
Провадження № 1-в/739/26/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Новгород-Сіверської РС з питань пробації ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Новгород-Сіверського районного сектору з питань пробації про вирішення питання щодо сумнівів та протиріч, що виникли у зв`язку з виконанням вироку,
В С Т А Н О В И В:
До Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання начальника Новгород-Сіверського РС ОСОБА_4 про вирішення питання щодо сумнівів та протиріч у вироку суду від 17 листопада 2021 року, яким ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді виправних робіт та звільнення останнього, як військовослужбовця, від відбування вказаного покарання.

Дане клопотання мотивоване тим, що після призначення покарання засуджений ОСОБА_5 18 квітня 2022 року був зарахований до прикордонної служби України та є військовослужбовцем, до якого не можуть бути застосовані виправні роботи.
Представник Новгород-Сіверської РС з питань пробації у судовому засіданні у вирішенні клопотання поклався на розсуд суду, проти розгляду клопотання без участі засудженого, який проходить військову службу, не заперечував.
Прокурор у судовому засіданні висловився проти задоволення клопотання, при цьому не заперечував проти розгляду клопотання без участі засудженого, який проходить військову службу.
Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, оскільки згідно досліджених судом доказів є військовослужбовцем та проходить військову службу, при цьому враховуючи те, що питання, яке порушено в клопотанні, стосується покращення становища засудженого, враховуючи думку учасників провадження, судом ухвалено провести розгляд клопотання без участі засудженого.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши особову справу ОСОБА_5 суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено, вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 186 КК України та призначено покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців з відрахуванням 10% із суми заробітку в дохід держави.
Частиною другою статті 57 КК України передбачено, що виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки ТОВ «АСГАР» від 18 листопада 2021 року на день її видачі ОСОБА_5 працював охоронцем у вказаному товаристві.
Отже, на час винесення вироку та призначення покарання у виді виправних робіт ОСОБА_5 мав постійне місце роботи та не належав до переліку осіб, до яких не може застосовуватися вказане покарання.
Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 травня 2022 року ОСОБА_5 з 18 квітня 2022 року зарахований до списків Державної прикордонної служби України та є військовослужбовцем.
Вказане свідчить, що на час проходження військової служби до засудженого ОСОБА_5 не може відбувати покарання у виді виправних робіт.
Положеннями статті 57 КК України та статті 42 КВК України передбачено лише можливість заміни особі, яка стала непрацездатною, виправних робіт штрафом, а також дострокове звільнення жінки, яка стала вагітною, від відбування цього покарання.
При цьому, як положеннями статті 57 КК України, так і положеннями глави ХІІ Кримінального кодексу України, якою врегульовано питання звільнення особи від покарання та його відбування, не передбачено можливості звільнення особи від відбування покарання у виді виправних робіт у випадку, якщо після засудження така особа стала військовослужбовцем. Не передбачають можливості звільнення зазначеної категорії осіб від відбування покарання й положення Кримінально-виконавчого кодексу України, які регламентують порядок відбуття вказаного покарання.
Отже, проходження засудженим військової служби має розцінюватися як обставина, у період наявності якої покарання у виді виправних робіт не виконується, при цьому після припинення військової служби засуджений може продовжити відбувати покарання у виді виправних робіт. Відповідно підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування вказаного покарання відсутні. Також суд зазначає, що засуджений може бути звільнений від відбування покарання у виді виправних робіт після спливу визначеного статтею 80 КК України строку давності виконання покарання.
Сам вирок, яким засуджено ОСОБА_5 , жодних сумнівів та протиріч, пов`язаних з його виконанням, не містить.
За таких обставин, враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що клопотання про вирішення сумнівів та протиріч, щодо виконання вироку і звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді виправних робіт є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтею 57 КК України, 42 КВК України, статтями 376, 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання Новгород-Сіверського районного сектору з питань пробації про вирішення питання щодо сумнівів та протиріч, що виникли у зв`язку з виконанням вироку і звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді виправних робіт відмовити.
Особову справу засудженого ОСОБА_5 повернути до Новгород-Сіверського районного сектору з питань пробації.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1