Єдиний унікальний номер 349/1588/20
Номер провадження 1-кп/341/72/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисниці ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 24 вересня 2020 року № 0000182 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 209 КК України, у об`єднаному кримінальному провадженні від 13 березня 2020 року № 0000009 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України, від 24 вересня 2020 року № 0000182 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 209 КК України, та від 30 березня 2021 № 0000010 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 191, частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 358 КК України.
встановив:
11 квітня 2022 року у судовому засіданні захисниця ОСОБА_7 заявила вказане клопотання про закриття кримінального провадження від 24 вересня 2020 року № 0000182 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 209 КК України.

У судовому засіданні 19 травня 2022 року сторона захисту вказане клопотання підтримала і просила його задовольнити.

Просить закрити кримінальне провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 284 КПК України, оскільки вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 направлений до суду лише 02.04.2021, тобто за межами строку досудового розслідування. Вказане, на думку захисниці, виключає набуття ОСОБА_5 статусу обвинуваченої.

Клопотання обґрунтоване також і порушенням правил виділення матеріалів кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор щодо вказаного клопотання захисниці ОСОБА_7 заперечив. Зазначив про дотримання установлених строків досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , у задоволенні клопотання просив відмовити.

Інші учасники кримінального провадження також не заперечили щодо задоволення клопотання захисниці ОСОБА_7 та підтримали її думку.

Надаючи правову оцінку клопотанню захисниці, суд виходить з такого.

З кримінального провадження від 13 березня 2020 року № 0000009 орган досудового розслідування 24 вересня 2020 року виділив кримінальне провадження № 0000182 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 ст. 191, частиною 1 статті 366 КК України.

24 березня 2021 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

24 березня 2021 року постановою прокурора кримінальні провадження № 0000003 і № 0000182 об`єднано і зареєстровано за єдиним номером 0000182.

29 березня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні від 24 вересня 2020 року № 0000182 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України.

02 квітня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні від 24 вересня 2020 року № 0000182 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України, надійшов до суду.

Відповідно до положень частин третьої - п`ятої статті 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Згідно з приписами частини першої статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналіз викладених положень КПК України дає підстави для висновку про те, що матеріали досудового розслідування можуть бути виділені в окреме провадження і щодо особи, яка лише підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, проте ще не отримала статусу підозрюваного, тобто їй ще не повідомлено про підозру.

На переконання суду, захисниця помилково ототожнює положення ч. 3 статті 217 КПК України «особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень» із наявністю у такої особи процесуального статусу підозрюваного.

Як зазначено у статті 276 КПК України, про підозру особа повідомляється, зокрема, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому визначення такої достатності належить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування. Своєю чергою виділення матеріалів кримінального провадження щодо особи не пов`язане з необхідністю попереднього повідомлення про підозру такій особі.

Іншими словами, статусу підозрюваного особа набуває після повідомлення їй про підозру, а не з моменту, коли орган досудового розслідування встановлює підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому у вчиненні одного і того ж кримінального правопорушення можуть підозрюватись одночасно двоє і більше осіб, проте статусу підозрюваного особа набуває після дотримання відповідної процедури.

Також суд вважає необґрунтованими доводи захисниці щодо порушення правил об`єднання чи виділення матеріалів кримінальних проваджень, оскільки відповідні рішення належать до дискреційних повноважень прокурора і не впливають на перебіг строку досудового розслідування у кримінальному провадженні від 24 вересня 2020 року № 0000182 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України. Доцільність такого виділення визначає прокурор.

Також, суд вважає, що у кримінальному провадженні від 24 вересня 2020 року № 0000182 щодо ОСОБА_5 дотримано строків досудового розслідування, у зв`язку з наступним.

Згідно з частиною сьомою статті 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

З огляду на те, що кримінальне провадження від 24 вересня 2020 року № 0000182 виділене з кримінального провадження від 13 березня 2020 року № 0000009, то днем початку досудового розслідування у провадженні щодо ОСОБА_5 є 13 березня 2020 року.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , строк досудового розслідування у провадженні від 24 вересня 2020 року № 0000182 закінчувався 13 вересня 2021 року, тобто через 18 місяців. А після повідомлення про підозру через два місяці, тобто 29 травня 2021 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України, 29 березня 2021 року, а направлення обвинувального акта до суду 02.04.2021, орган досудового розслідування здійснив у межах визначених статтею 219 КПК України строків досудового розслідування, як до повідомлення про підозру, так і після такого повідомлення.

Також, суд зазначає, що направлення обвинувального акта до суду у кримінальному провадженні від 13 березня 2020 року № 0000009 щодо ОСОБА_4 не означало автоматичне закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні від 24 вересня 2020 року № 0000182 щодо ОСОБА_5 чи від 30 березня 2021 № 0000010 щодо ОСОБА_6 , як помилково вважає захисниця.
Беручи до уваги викладене, суд вважає клопотання захисниці ОСОБА_7 щодо закриття кримінального провадження необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 217, 219, 369-372, 376 КПК України, суд

постановив:
Клопотання захисниці ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 24 вересня 2020 року № 0000182 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 209 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_9