Номер провадження: 11-кп/813/1468/22
Справа № 520/7268/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів під час апеляційного оскарження вироку Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003036 від 24 липня 2017 року відносно

ОСОБА_10 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні сина 2006 р. н., працює за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 06 травня 2022 року ОСОБА_10 визнаний невинуватим та виправданий, в зв`язку з недоведеністю, що в його діяннях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Цивільні позови прокурора, в інтересах держави в особі КУ "Міська клінічна лікарня №1", та потерпілої ОСОБА_11 залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеним вироком суду першої інстанції прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Заявлений прокурором цивільний позов у розмірі 10 080 гривень задовольнити.

Крім того, прокурор просив призначити повторну, комісійну судово-медичну експертизу потерпілої ОСОБА_11 , оскільки суд необґрунтовано відмовив у її проведенні.

Обґрунтовуючи клопотання про повторне призначення вказаної експертизи прокурор зазначив про те, що комісійна судово-медична експертиза потерпілої ОСОБА_11 №61 від 12.11.2020 на якій базується оскаржений вирок, проведена з порушенням норм закону, так як була проведене без присутності потерпілої, містить протиріччя, а тому є недопустимим доказом.

Під час розгляду клопотання прокурори зазначили, що вони не погоджуються з висновками суду першої інстанції, які покладенні в обґрунтування вироку суду.

Відповідно до ч.1 ст.350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти його задоволення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

У тому випадку коли апеляційний суд вбачає, що доводи апеляційної скарги учасника кримінального провадження в частині неповноти судового розгляду (ст.410 КПК України) та/або невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст.411 КПК України) виглядають обґрунтованими та потребують перевірки, остання здійснюється шляхом повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, із дотриманням вимог ст.404 КПК України, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів щодо таких обставин.

Ця позиція висловлена в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2018 року (справа №164/1509/15?к).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження убачається, що вже проводилися дві судово-медичні експертизи, яким суд першої інстанції надав оцінку та під час судового розгляду допитувався судовий медичний експерт ОСОБА_13 , який надав оцінку обом висновкам судово-медичних експертиз.

Апеляційний суд констатує, що з моменту коли відбулася дорожньо-транспортна пригода пройшло більше п`яти років, у зв`язку з чим предметом дослідження може бути лише медична документація, яка вже досліджувалася під час комісійної судово-медичної експертизи.

Разом з тим, прокурором не зазначено конкретних обставин, які б свідчили про неповноту дослідження судом медичних експертиз, або, що ці докази були досліджені судом з порушеннями, а незгода прокурора з висновками, зробленими на підставі досліджених доказів, не може бути безумовною підставою для повторного дослідження тих самих доказів за відсутності обставин, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_11 , оскільки клопотання прокурора фактично зводиться до незгоди із наданою судом першої інстанції оцінкою доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що прокурором не доведена необхідність у повторному проведенні комісійної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_11 , а тому у заявленому клопотанні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003036 від 24 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3