Справа № 741/165/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/575/22
Категорія - тримання під вартою Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2022 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, а саме до 24 грудня 2022 року.

Рішення суду мотивоване тим, що в провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.4 ст. 152, ч.6 ст. 152 КК України. Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої потерпілої, яка є його рідною дочкою, обставини обвинувачення заперечує, при цьому свідки по справі є рідними та близькими обвинуваченому, що свідчить про наявність ризику незаконного впливу на неповнолітню потерпілу та свідків, які на даний час не допитані, а крім того, суд приходить до висновку про наявність ризику переховуватися від суду, що обумовлено можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та суворістю покарання. Більше того, встановив суд і наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема, щодо неповнолітньої потерпілої та свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник, який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2022 року, як незаконну та необґрунтовану, та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що судом не враховано ту обставину, що обвинувачений тримається під вартою уже більше року, в той час як стороною обвинувачення доказів вини не надано, а з урахуванням показань потерпілої встановлено, що будь-яких злочинів щодо неї обвинувачений не вчиняв.

При цьому ОСОБА_6 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Крім того, наполягає адвокат, судом не було встановлено доказів щодо наявності ризиків з урахуванням того, що небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин, а ризик того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню судового розгляду прийнятий абстрактно, без підтвердження фактичними доказами.

Вважає, що судом проігнорована практика ЄСПЛ при розгляді аналогічним справ, а відтак з урахування даних про особу обвинуваченого цілком обґрунтованим буде обрання менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до матеріалів справи, в провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.4 ст. 152, ч.6 ст. 152 КК України.

У зв`язку із закінченням строку раніше продовженого запобіжного заходу та неможливістю завершити розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно зі ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції були дотримані в повній мірі.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні злочину, а метою - запобігання спробам переховуватись від суду, незаконного впливу на неповнолітню потерпілу та на свідків, які на даний час ще не допитані, а також наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема, щодо неповнолітньої потерпілої та свідків

На переконання колегії суддів апеляційного суду, з моменту обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в клопотанні та в судовому засіданні суду першої інстанції підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали апеляційний суд не вбачає.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Окрім того, оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії судового розгляду апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою, відтак підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 404, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2022 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, а саме до 24 грудня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4