Справа № 484/4683/20
Провадження № 1-кп/484/70/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001356, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тавричанка Каховського району Херсонської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодружений, має неповнолітню доньку, не працює, є учасником бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, п.9 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
09 липня 2020 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_5 , вийшовши з будинку, в якому він проживає, та перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , побачив свого сусіда ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає в будинку АДРЕСА_3 , який вийшов з території власного домогосподарства та на велосипеді поїхав в бік центру села Софіївка.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна з будинку ОСОБА_9 .. Таким чином, будучи впевненим, що в будинку, в якому проживає ОСОБА_9 , перебувають грошові кошти в сумі 1712 грн, які він кожний місяць отримує в якості пенсії, та які, як вважав ОСОБА_5 , станом на 09.07.2020 вже повинні бути у нього, а також інші особисті речі останнього, ОСОБА_5 вирішив їх викрасти. Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і не може йому завадити, так як ОСОБА_9 поїхав на велосипеді від будинку, ОСОБА_5 09.07.2020 приблизно о 14:00 год. таємно проник на територію домогосподарства ОСОБА_9 та, вийнявши шибки з вікна, проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий умисел, ОСОБА_5 почав обшукувати кімнати вищевказаного будинку з метою відшукання та викрадення грошових коштів ОСОБА_9 в сумі 1712грн та інших його цінних речей, але з причин, що не залежали від його волі, а саме: через повернення ОСОБА_9 до будинку, він був виявлений на місці вчинення злочину та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Крім того, 09.07.202, приблизно о 14:20 год. ОСОБА_5 незаконно перебуваючи в житловому будинку свого сусіда ОСОБА_9 , до якого він попередньо проник з метою вчинення крадіжки грошових коштів та інших цінних речей, почув, що останній повернувся до будинку. Зайшовши через вхідні двері ОСОБА_9 в приміщенні коридору виявив ОСОБА_5 .. В цей час, з метою уникнення відповідальності за свої попередньо вчинені протиправні дії та з метою втечі з місця вчинення злочину, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 з метою приховати інше кримінальне правопорушення. Виконуючи задумане, реалізуючи даний мотив, перебуваючи у одній із житлових кімнат будинку, ОСОБА_5 невстановленим слідством предметом наніс удар по голові ОСОБА_9 , спричинивши тим самим тілесні ушкодження у виді забійної рани правої тім`яної ділянки голови, крововиливів в шкіряно-м`язові клаптики голови в правій тім`яній ділянці, синця лоба та спинки носа. Після нанесення даного удару ОСОБА_9 впав на підлогу, а ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на позбавлення людини життя, ззаду накинув йому на шию невстановлений слідством предмет та почав здавлювати. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , в результаті асфіксії, здавлювання шиї, настала смерть ОСОБА_9 ..

Розуміючи, що він вчинив умисне вбивство іншої людини, ОСОБА_5 вирішив приховати результат своїх протиправних дій. Повернувшись до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , через деякий час ОСОБА_5 взяв саморобну тачку та повідомив про вчинений ним злочин свого молодшого брата ОСОБА_10 , якого попросив допомогти йому сховати труп ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_5 повернувся до будинку ОСОБА_9 та з допомогою ОСОБА_10 перевез труп ОСОБА_9 на територію власного домогосподарства. Далі, користуючись тим, що їх будинки розташовані на окраїні села та вулиця безлюдна, не побоюючись бути кимось поміченим, ОСОБА_5 з допомогою ОСОБА_10 на саморобній тачці, яка знаходилась на території його домогосподарства, повіз труп ОСОБА_9 далі по вулиці, де дротом прив`язав до його спини камінь та скинув труп до закинутого колодязя, що розташований в хащах та малопомітний оточуючим, вживши тим самим всіх заходів, які, на його думку, унеможливлювали б виявлення трупу.

Також, згідно обвинувального акта, 09.07.2020 р. у вечірній час (точний час не встановлений) ОСОБА_5 після вчинення ним умисного вбивства ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання, вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна. Достовірно знаючи, що в будинку, де проживав ОСОБА_9 , знаходяться особисті речі останього, вирішив їх викрасти. Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і не може йому завадити, ОСОБА_5 таємно, повторно, проник до вищезазначеного будинку. Далі, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий умисел, ОСОБА_5 таємно викрав з приміщення даного будинку електрочайник «Livstar LSU - 1157», вартістю 341,00 грн, мобільний телефон «Samsung GT-E1080і» (GТ-Е1200М), вартістю 242,50 грн, та покинув будинок. В цей же час, перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_9 , ОСОБА_5 помітив його велосипед. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 викрав велосипед ОСОБА_9 (вартість якого встановити не представилось можливим) та з всім вищевказаним майном покинув домогосподарство останнього. Отже ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 583,50 грн.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 своєї винуватості не визнав, вказуючи, що 09.07.2020 в будинку за місцем проживання він разом з братом ОСОБА_10 вживали горілку. Через деякий час між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_10 наніс йому удар сковородою у голову. Він удару він впав, а брат наскочив на нього та ліктем пошкодив губу. Після цього ОСОБА_10 вибіг з будинку. Він вибіг слідом. ОСОБА_10 на подвір`ї не було. Він повернувся до будинку та ліг спати. Коли він прокинувся, на вулиці вже було темно. Брат сидів на кухні та пив горілку. Також він йому розповів, що коли вибігав з будинку, побачив, що сусід ОСОБА_9 від`їхав від будинку на велосипеді, тому вирішив залізти до будинку. Знаходячись в будинку, ОСОБА_10 помітив, що ОСОБА_9 повернувся, а коли останній зайшов до кімнати, вдарив його по голові та вибіг з будинку. Він пообіцяв все владнати із сусідом, поклав брата спати та направився до будинку ОСОБА_9 . Він став кликати сусіда, але той не відкликався. Двері будинку були зачинені. Також він помітив, що скло у вікні було розбите, тому він взяв уламки скла, та прикрив вікно. Після цього він повернувся до дому. Через деякий час до них додому приїхали працівники поліції, він надав дозвіл на огляд домоволодіння. Пізніше працівники поліції забрали до відділку для опитування, повертаючись до дому ОСОБА_10 зізнався йому, що вбив ОСОБА_9 , а потім на саморобній тачці вивіз тіло до колодязя та кинув його, а речі у крові, спалив на смітнику за їхньому подвір`ї. Через деякий час працівники поліції під час огляду домоволодіння, де він проживав, виявили мобільний телефон ОСОБА_9 , а також чайник зеленого кольору.

Вказані пояснення повністю узгоджуються з даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого від 18.12.2020.

Однак суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого, оскільки вони повністю спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та розцінює як спробу уникнути покарання. Суд вважає, що його вина в інкримінованих йому діяннях, що кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, п.9 ч.2 ст. 115 КК України повністю підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення.

Так, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_9 є її рідним братом. Він проживав сам у будинку батьків за адресою: АДРЕСА_3 . Вона проживає у м.Первомайську. У п`ятницю 10.07.2020 до неї зателефонували знайомі брата, та повідомили, що він 09.07.2020 зник. 11.07.2020 про зникнення брата вона повідомила поліції. Також цього ж дня вона приїхала до будинку, де проживав брат. Будинок був зачинений. ОСОБА_11 зняв шипку з вікна біля вхідних дверей з правого боку та відчинив двері. У будинку брата не було. Вона разом з односельцями шукали ОСОБА_9 біля села. Заглядали вони у колодязь, де в подальшому знайшли тіло брата, але там була вода, отже нічого не було видно. Раніше брат жалівся, що з будинку зникають гроші.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона працює поштаркою. Кожного місяця вона видавала пенсію ОСОБА_9 09.07.2020 вона зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що може видати йому пенсію. Він сказав, що виїде на зустріч. Приблизно у 14:00год. він зустрів її, вона віддала йому пенсію та він поїхав у бік свого будинку.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 09.07.2020 він та ОСОБА_9 домовились піти на зустріч о 15:00год, однак він не прийшов. На початку 18:00год зустріч закінчилась, та він зателефонував ОСОБА_9 . Два рази був гудок, а на третій телефон був вже у зоні недосяжності. Після цього він прийшов до будинку ОСОБА_9 . Будинок був зачинений. Наступного дня він знайшов телефон сестри ОСОБА_9 та повідомив про зникнення останнього. Вона приїхала до села та вони разом з односельцями шукали ОСОБА_9 , але не знайшли. ОСОБА_5 також шукав ОСОБА_9 разом з ними.

Вказані пояснення, які є логічними, послідовними, узгоджені між собою та підтверджують, що ОСОБА_9 зник саме 09.07.2020 після 14:00годин.

11.07.2020 до Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від ОСОБА_7 надійшло повідомлення про зникнення 09.07.2020 її брата ОСОБА_9 .

На підставі повідомлення до ЄРДР 11.07..2020 внесені відомості за № 001356 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження також до ЄРДР були внесені відомості за кваліфікацією п.9 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Згодом вказані кримінальні провадження були об`єднані в одне та присвоєний номер 001356.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.07.2020. під час огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_9 , були виявлені особисті речі останнього.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.07.2020 під час огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_9 , на рамі дерев`яних дверей до кімнати з лівого боку на висоті приблизно 1,50м з внутрішньої сторони виявлена пляма бурого кольору. Також виявлено, що нижня частина вікна будинку пошкоджена. На фрагментах скла наявні сліди папілярних узорів.

На противагу доводам захисника про те, що потерпіла не є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , отже не мала права давати дозвіл на огляд, колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальним процесуальним законом не встановлено такої обов`язкової ознаки житла чи іншого володіння особи, як їх належність особі на праві власності (що включає право володіння, користування і розпорядження майном) чи на праві володіння, як одного з елементів юридично забезпеченого права власності і як вид права на чужі речі (статті 317, 395 Цивільного кодексу України).

Потерпіла є рідною сестрою ОСОБА_9 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 , та є його спадкоємицею, отже зазначене вище твердження захисника на думку суду є помилковими.

Згідно протоколу від 17.07.2020 у ОСОБА_5 за його згодою отримані зразки крові для проведення експертизи.

Відповідно до висновку експерта №792 від 26.08.2020 встановлені генетичні ознаки разка крові ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта №795 від 26.08.2020 у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_9 виявлені клітини з ядрами без домішку крові, генетичні ознаки яких збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_5 . Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішку крові, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових платин з обох рук ОСОБА_9 від ОСОБА_5 виключається.

Відповідно до висновку експерта №793 від 03.09.2020 у зіскобі речовини бурого кольору з дверної рами кімнати будинку, де проживав ОСОБА_9 , виявлені клітини з ядрами з домішкою крові, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_5 , отже, тілесні ушкодження потерпілому були спричинені у будинку за місцем його проживання.

Згідно висновку експерта №634 від 12.08.2020 на поверхнях фрагмента скла з розмірами 330 х 270мм та на поверхнях фрагмента скла з розмірами 295x240 мм, вилучених 15.07.2020р. в ході проведення огляду місця події за фактом вбивства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено п`ять слідів папілярних узорів пальців рук (руки) з розмірами 26 х 17мм, 28 х 16мм, 17 х 19мм, 24 х 20мм, 23 х 12мм, а на поверхнях фрагмента скла з розмірами 330 х 230мм, виявлені мазки і суцільні плями, нечітко виражені, незначні за розмірами потоки папілярних ліній та їх фрагменти з обмеженою кількістю деталей папілярного узору.

П`ять слідів папілярних узорів пальців рук (руки) з розмірами 26 х 17мм, 28 х 16мм, 17 х 19мм, 24 х 20мм, 23 х 12мм, виявлені на поверхнях фрагмента скла з розмірами 330 х 270мм та на поверхнях фрагмента скла з розмірами 295 х 240мм, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), а виявлені мазки і суцільні плями, нечітко виражені, незначні за розмірами потоки папілярних ліній та їх фрагменти з обмеженою кількістю деталей папілярного узору, виявлені на поверхнях фрагмента скла з розмірами 330 х 230мм, не придатні для ідентифікації за ними особи.

Сліди папілярного узору пальця руки з розмірами 26 х 17мм, 28 х 16мм, залишені великим пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сліди папілярного узору пальця руки з розмірами 17 х 19мм, 24 х 20мм, залишені середнім пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а слід папілярного узору пальця руки з розмірами 23 х 12 мм, залишений не підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.07.2020 та таблиці зображень до нього під час проведення огляду території по вул. Лісовій в с.Софіївка Первомайського району Миколаївської області на відстані 500м від домоволодінь у колодязі, на який вказав ОСОБА_10 , був виявлений труп ОСОБА_9 , на голові якого надітий поліетиленовий пакет. До тіла за допомогою металевої проволоки прив`язаний камінь довжиною 50см шириною 25см та висотою 20см. Праве зап`ястя обмотане тканиною темного кольору. На голові трупа у ділянці правого тім`яного бугра виявлена рана розміром приблизно 3х0,5см.

Відповідно до протоколу огляду від 16.07.2020 та таблиці зображень до нього під час огляду тіла ОСОБА_9 виявлені крововилив у шкіряно-м`язовій правій тім`яній ділянці розміром 17х10см, синець на лобі розміром 7-5см, синець на спинці носу розміром 0,5см, на передній та переднє-боковій поверхнях шиї два косо-горизонтальних синця паралельних один одного шириною до 0,3см на відстані приблизно 2см, які губляться на боковій поверхні шиї, в правій тім`яній ділянці забійна рана розміром 3х05см.

Згідно висновку експерта №225 від 17.09.2020 причиною смерті ОСОБА_9 , 1953 року народження, стала механічна асфіксія від здавлення шиї петлею, що підтверджується наявністю двох горизонтальних синців на передній і переднє бокових поверхнях шиї в проекції щитоподібного хряща і під`язикової кістки (странгуляційні борозни), переповненням правих відділів серця рідкою кров`ю, загальноасфіксичними ознаками, ознаками швидко насталої смерті, наявністю дрібних крапельних крововиливів на з`єднувальних оболонках очей, під вісцеральною плеврою, крововиливами в м`які тканини шиї в проекції даних синців, крововиливом у правий грудино-ключично-соскоподібний м`яз біля великого рогу під`язикової кістки, даними судово-гістологічного дослідження (шкіра з шиї з ознаками стискання, з масивними крововиливами у власне шкірі, підшкірній жировій клітковині переважно інфільтрую чого характеру та з вогнищевими крововиливами в поперечносмугастій м`язовій тканині, крововиливи в м`які тканини шиї, ділянками з інфільтрацією і розшаруванням тканин кров`ю, ділянки дистелектазу, емфіземи і набряку легень.

Під час судово-медичній експертизі трупу виявлені наступні тілесні ушкодження: дві странгуляційні борозни шиї, забійна рана правої тім`яної області голови, синець лобу, синець області спинки носу, крововилив у шкіряно-м`язові клаптики голови в правій тім`яній області. Странгуляційні борозни утворились від здавлення шиї петлею, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і відповідно до п.1 цих підсумків знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Забійна рана правої тім`яної області, крововилив у шкіряно-м`язові клаптики голови, синець лобу і спинки носу утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Слід відзначити, що забійна рана тім`яної області голови утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту не могла. Не включається можливість, що після отримання даної рани мало місце падіння обличчям до низу, при цьому могли виникнути синець лобу і спинки носу.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_9 етиловий спирт виявлений в концентрації 0,54‰, що відповідає стану легкого алкогольного сп`яніння.

Вказані докази узгоджуються із даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.07.2020, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 , згідно яких останній у присутності двох понятих розповів, що 09.07.2020р. приблизно о 14:30год. він разом з братом ОСОБА_5 вживали горілку. Через деякий час останній вийшов з будинку та повернувся через хвилин 40. після повернення ОСОБА_5 розповів, що намагався вчинити крадіжку з будинку сусіда ОСОБА_9 , але він повернувся та побачив його. Також він сказав, що напевно вбив ОСОБА_9 . Пізніше ОСОБА_5 попросив його сховати тіло ОСОБА_9 після цього ОСОБА_10 розповів та показав, які він разом із братом ОСОБА_5 пішли до домоволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відімкнув двері будинку ключем. В будинку у кімнаті біля ліжку на підлозі на животі лежав ОСОБА_9 . Біля його голови була калюжа крові. Його обличчя було синього кольору. ОСОБА_5 взяв поліетиленовий пакет з ручками , який лежав на дивані, надів його на голову ОСОБА_9 та обмотав білою мотузкою навколо шиї. Вони разом взяли тіло ОСОБА_9 за руки та ноги, винесли його до веранди будинку. ОСОБА_5 вимив підлогу, де лежав ОСОБА_9 . Потім вони винесли тіло ОСОБА_9 з будинку, перетягли його через паркан та поклали до тачки, яку взяли з собою. ОСОБА_5 повернуся, щоб зачинити двері будинку. Тіло поклали до мішка з-під добрива разом з речами, яким ОСОБА_5 мив підлогу. ОСОБА_5 сказав, що тіло необхідно відвезти до закинутого колодязя, який розташований приблизно 400-500м від будинків. ОСОБА_5 тягнув тачку, а він йшов слідом. Біля колодязя лежав камін, який був обмотаний металевим дротом. Вони поклали тіло животом на камінь, ОСОБА_5 обмотав тулуб ОСОБА_9 дротом. Потім вони разом скинули тіло ОСОБА_9 до колодязя. Повернувшись до дому, ОСОБА_5 спалив речі ОСОБА_9 позаду їхнього будинку. ОСОБА_5 віддав йому мобільний телефон ОСОБА_9 . Він витягнув сім-картку з нього та викинув.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17) вказано, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 25.07.2020 та відеозапису до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 на місці вчинення кримінального правопорушення, останній не лише розповідав про обставини вчинення правопорушення, але і продемонстрував, яким чином від допоміг обвинуваченому вивезти тіло ОСОБА_9 з будинку та скинути його до колодязя. Отже, матеріали провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол слідчого експерименту від 25.07.2020 відповідає вимогам визначеним у ст. 104, 105 КПК України, а саму слідчу дію проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК України. Тому зазначений доказ є належним та допустимим.

Оцінюючи зазначені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що правильно відображають фактичні обставини даного кримінального провадження, а тому вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення у житло, а також за п.9 ч.2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, вичинене з метою приховати інше кримінальне правопорушення.

Також судом враховано, що пояснення та згоду на проведення слідчого експерименту за його участю обвинувачений дав лише після смерті брата ОСОБА_10 ..

Щодо інших доказів, наданих стороною обвинувачення, слід вказати наступне.

Згідно ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.. 85, 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 статті 223 КПК України визначено, що перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

З відеозапису слідчого експерименту, проведеного 15.07.2020 за участю свідка ОСОБА_10 , вбачається, що перед проведення вказаної слідчої дії свідку слідчим не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені КПК України та відповідальність, встановлена законом, отже, дані, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту та у відеозаписі вказаної слідчої дії є допустимими доказами.

Відповідно до висновку експерта №371 від 20.07.2020р.- 22.07.2020р. у ОСОБА_5 виявлені садна лівої тім`яної області грудної клітини, лівого передпліччя, лівої гомілки, правого колінного суглобу, які могли утворитись в строк від чотирьох до десяти діб до моменту огляду від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження при падіння з висоти власного зросту утворитись не могли, однак дані, отримані в результаті проведення вказаної експертизи, не вказують на причетність обвинуваченого до вчинення злочинів, що йому інкримінують, отже такі дані є неналежними доказами у справі.

За клопотанням прокурора піж час розгляду справи були досліджені протоколи допиту свідка ОСОБА_10 від 15.07.2020р. та 25.07.2020р. При цьому прокурор посилався на ч.1 ст. 97 КПК України, вказуючи, що свідок ОСОБА_10 помер.

Судом із копії актового запису про смерть №39 від 17.09.2020 року встановлено, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Пунктом 16 статті 7 КПК України одною із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Частинами 1 та 2 ст. 23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

Отже, пояснення свідка ОСОБА_10 , які він дав під час досудового розслідування не є показами з чужих слід, отже не можуть бути доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Аналогічний висновок виклав Верховний Суд у постанові від 18.05.2021р. у справі № 601/200/18.

Згідно протоколу огляду від 15.07.2020р., який був проведений у період з 13:10год до 15:03год за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання обвинуваченого за його письмовою згодою та згодою свідка ОСОБА_10 , під час проведення слідчої дії були виявлені та вилучені телефони Samsung GT E2121 з ІМЕІ НОМЕР_1 , Samsung GT E12002 з ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім-картками мобільного оператора Київстар НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , Samsung GT E1080і з ІМЕІ НОМЕР_6 з сім-карткою мобільного оператора Київстар НОМЕР_7 , які були оглянуті, про що свідчить протокол огляду від 17.07.2020р. Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.07.2020р. на підставі ст.. 233, 234 КПК України був наданий дозвіл на проведення зазначеного вище обшуку.

Згідно протоколу огляду від 15.07.2020р., який був проведений у період з 20:45год до 21:20год за місцем проживання обвинуваченого за його згодою та згодою свідка ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 під час проведення слідчої дії ОСОБА_10 добровільно видав футболку зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору, вказуючи, що вона належить обвинуваченому, тачку, раму від велосипеда, електрочайник. Вказаний електрочайник марки Livstar був оглянутий, про що свідчить протокол огляду від 18.07.2020р. Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.07.2020р. на підставі ст.. 233, 234 КПК України був наданий дозвіл на проведення зазначеного вище обшуку.

Так, згідно з ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Статтею 30 Конституції України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, закон допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку.

За змістом цієї норми Конституції України вбачається, що невідкладний випадок повинен бути пов`язаний або з одночасним врятуванням життя людей і майна, або ж із безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. Необхідність врятування тільки майна або тільки життя людей не є підставою для неотримання рішення суду.

Частиною 1 ст. 233 КПК України визначено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім невідкладних випадків, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналіз вищевказаних положень кримінальних процесуальних норм свідчить про те, що право слідчого, прокурора на проникнення до житла і проведення в ньому обшуку може виникати у трьох випадках: 1) за ухвалою слідчого судді, 2) без постановлення такої ухвали на підставі добровільної згоди власника житла чи іншого володіння особи; 3) до постановлення ухвали слідчого судді лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, огляди місця події, які є фактично обшуками, були проведені 15.07.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , де проживали обвинувачений, його брат ОСОБА_10 та їх мати ОСОБА_13 . Прокурором надані згоди на проведення огляду вказаного вище домоволодіння від обвинуваченого та ОСОБА_10 . Згода від їх матері ОСОБА_13 на огляд житла отримана не була.

Крім того, вказані обшуки були проведені як невідкладні. Невідкладність проведення обшуку згідно ухвал слідчого судді була обґрунтована тим, що є необхідність відшукання речей, які можуть бути використані як докази під час розслідування кримінального провадження. Однак, такі підстави проведення обшуку не відносяться до переліку невідкладних. При цьому під час другого обшуку, проведеного у період з 20:45год до 21:20год, ОСОБА_10 був вже затриманий, оскільки його затримання згідно протоколу від 15.07.2020 було здійснене 20:50год.

Вказане свідчить про те, що, проведені органами досудового розслідування 15.07.2020 слідчі дії не були невідкладними, а тому згідно з приписами ч. 2 ст. 234 КПК України такий обшук мав здійснюватися лише на підставі ухвали слідчого судді. Отже, навіть з урахуванням того, що обшуки від 15.07.2020 були легалізовані ухвалами слідчого судді від 17.07.2020, колегія суддів вважає, що вказані обшуки проведені без достатніх правових підстав.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2021 року у справі №573/2028/19.

На підставі викладеного дані протоколів огляду ввід 15.07.2020 з додатками слід визнати недопустимими доказами.

Згідно протоколу огляду від 25.07.2020р. була оглянута металева саморобна тачка, яку добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_10 , вказуючи, що за допомогою цієї тачки він разом з ОСОБА_5 везли тіло ОСОБА_9 від домоволодіння до колодязя.

Відповідно до висновку експерта №2885/20 від 19.08.2020р. встановити вартість велосипеду, марка якого та рік випуску не встановлені, не вбачається за можливе.

Згідно висновку експерта №1009 від 04.08.2020р. станом на 11.07.2020р. ринкова вартість вживаного мобільного телефону марки Samsung моделі GT E1080і могла становити 242,50грн., а електричного чайника марки Livstar моделі LSU-1157 у новому стані 341грн.

Оскільки висновки вказаних протоколу та експертиз ґрунтуються на інформації, отриманій завдяки ознакам та властивостям предметів, які були вилучені за місцем проживання обвинуваченого під час обшуку, такі докази за правилом «плодів отруйного дерева» слід також визнати недопустимими.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим; в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_5 , в зв`язку з чим, суд вважає необхідним в силу презумпції невинності, закріпленого у ст. 62 Конституції України виправдати його у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає, те що обвинувачений є учасником бойових дій та наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки обвинувачений був знайомий з вбитим, отже був обізнаний про його вік.

Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, негативна характеристика на обвинуваченого відсутня.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №193 від 13.11.2020 ОСОБА_5 на період інкримінованого правопорушення та на теперішній час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

На думку суду вказане вище, дані про його особу, дають підстави для призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально в умовах ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи призначене покарання, тяжкість вчинення злочину, суд вважає за необхідне запобіжний захід відносно обвинуваченого залишити обраний раніше у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 17.07.2020 на мобільний телефон марки «Samsung» модель GT E2121B s/n: НОМЕР_8 IMEI 1: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung» модель GT 1202 s/n: НОМЕР_9 IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung» модель GT E1080i s/n: НОМЕР_11 IMEI 1: НОМЕР_12 з сім картою мобільного оператора Київстар НОМЕР_7 , раму та руль від велосипеда, електричний чайник, зелену футболку з плямами речовини бурого кольору скасувати.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню, зазначених в обвинувальному акті, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експертів для проведення експертизи в сумі 11 564 грн. 89 коп.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, п.9 ч.2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у види позбавлення волі строком 3 (три) роки;

- за п.9 ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком 13 (тринадцять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 13 (тринадцять) років.

Строк відбуття покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.07.2020 р. з 20:50 год. до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експертів для проведення експертизи в сумі 11564 (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири)грн 89 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 17.07.2020 на мобільний телефон марки «Samsung» модель GT E2121B s/n: НОМЕР_8 IMEI 1: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung» модель GT 1202 s/n: НОМЕР_9 IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung» модель GT E1080i s/n: НОМЕР_11 IMEI 1: НОМЕР_12 з сім картою мобільного оператора Київстар НОМЕР_7 , раму та руль від велосипеда, електричний чайник, зелену футболку з плямами речовини бурого кольору скасувати.

Речові докази - станок для гоління, сорочку ОСОБА_9 (а.к.п. 121); поліетиленовий пакет з пластмасовими ручками, мотузку, проволока, фрагмент тканини (а.к.п 147); одяг ОСОБА_9 , кров та нігтьові зрізи ОСОБА_9 (а.к.п 156), бинт та шприц із кров`ю ОСОБА_5 ; три фрагмента скла, зіскоби РБК, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаїхвській області знищити; раму та руль до велосипеда, футболку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, електрочайник зелений (а.к.п. 175), телефони марки Samsung GT Е1200М (GT E1080і) з ІМЕІ НОМЕР_6 , Samsung GT E2121 з ІМЕІ НОМЕР_1 , Samsung GT E12002 з ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (а.к.п. 138) повернути ОСОБА_5 ; DVDдиски із записом слідчого експерименту від 15.07.2020 та 25.07.2020, оглядом місця події від 15.07.2020, де був виявлений труп ОСОБА_9 ; додатковим допитом ОСОБА_10 від 25.07.2020 - зберігати у матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що обвинувачений, захисник, потерпіла, її представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3