Справа № 478/502/22 Провадження № 1-кп/478/50/2022
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
21 липня 2022 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря : ОСОБА_2 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томарине, Бериславського району, Херсонської області, громадянина України, українця, освіти середньо-спеціальної, не працюючого, раніше судимого 01.12.2021 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільненого 14.04.2022 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, який проживас за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_3 01.07.2022 о 19:00 годин, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в перiод не знятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимости в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та продовжено, відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, перебуваючи з дозволу власника в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Go», вартістю 1 040 гривень, який належав ОСОБА_5 , після чого разом із викраденим мобільним телефоном покинув територію зазначеного домоволодшня.
Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розеуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки в cyмі 1 040 ( одна тисяча сорок) гривень, які повністю відшкодовані шляхом повернення викраденого майна.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ознаками якого є таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненє в умовах воєнного стану.
21.07.2022 року між прокурором та ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України та згідно умов якої, сторони погоджуються, що:
- обвинувачений беззастережно визнав свою вину в інкримінованому злочині;
- обвинуваченому має бути призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі. На підставі положень ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено за ч. 4 ст. 185 КК України і який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до вимог ст. 474 КПК України у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє свої права, наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання ним угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
До суду надана заява потерпілої ОСОБА_5 , яка не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , претензій до нього не має, оскільки шкода їй відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, тому просить призначити обвинуваченому покарання без реального позбавлення волі.
Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, думку потерпілої ОСОБА_5 , висловлену нею в заяві , яка надана до суду, в якій вона не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , суд приходить до переконання, що вона може бути затверджена.
Укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.
Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Права ОСОБА_3 під час укладення угоди дотримані, судом не встановлені очевидні ризики невиконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Тому суд вважає, що дії ОСОБА_3 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, на даний час працює по найму, відшкодував шкоду потерпілій в повному обсязі, наявності обставин, які пом`якшують покарання, які суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено, позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка претензій до обвинуваченого не має, просить призначити покарання обвинуваченому без реального позбавлення волі. Тому оскільки сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, ОСОБА_3 слід призначити узгоджене в угоді покарання без позбавлення волі, суд вважає можливим призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді.
Цивільний позов не заявлено.
Майнова шкода відшкодована в повному обсязі.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України
Процесуальні витрати по справі відсутні .
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 1 ( один ) рік з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі : мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Go» з картонною коробкою, які повернуто потерпілій ОСОБА_5 під зберігальну росписку, залишити останній, як законному володільцю.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1