ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2427/22 Справа № 229/2361/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 04 серпня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка, Донецької області, громадянин України, не працює, має середньо-спеціальну освіту, не одуржений, раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на строк 60 днів, тобто по 02 жовтня 2022 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення суд послався на те, що згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ст. 121 ч.1 КК України, який законом України про кримінальну відповідальність передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, не працює, офіційного доходу не має, що свідчить про те, що обвинувачений для себе відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а тому є особою яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень. Також, суд врахував можливість впливу на потерпілого цього кримінального провадження, з метою зміни його показань задля уникнення кримінальної відповідальності. Осіб, яких зобов`язаний утримувати за законом не має.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказане свідчить про наявність ризиків, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також вказаних у клопотанні прокурора. Суд вважав, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні передбачених ст. 177 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Вважає, що ухвала суду є невмотивованою, необґрунтованою та винесеною з чисельними порушеннями КПК України. Вважає, що зазначені в клопотанні прокурора ризики є недоведеними та не має доказів на їх підтвердження.
Також обвинувачений посилається на те, що він має міцні соціальні зв`язки, має цивільну дружину.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Учасники апеляційного перегляду про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, заяв про їх особисту участь або про поважність причин неприбуття до апеляційного суду не надходило у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
Як убачається з наданих матеріалів, в провадженні ружківського міського суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, розгляд якого триває.
Судом першої інстанції в судовому засіданні було розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Суд, розглянувши клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та ризику впливу на свідків та потерпілих.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив факт того, що обставини, які стали підставою для взяття ОСОБА_6 під варту, на даний час не змінилися, ризики, які були встановлено під час обрання запобіжного заходу і під час вирішення питання про продовження його дії, не зменшились, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, з огляду на тяжкість обвинувачення, зокрема за ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років; незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на свою користь; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах заявленого клопотання та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Позиція обвинуваченого в апеляційній скарзі, яка зводиться до незгоди з існування ризиків та наявності підстав для продовження йому запобіжного заходу, є аналогічною з його позицією в суді першої інстанції, яка отримала належну правову оцінку судом першої інстанції, з якою погоджується і апеляційний суд.
Посилання обвинуваченого на наявність у нього стійких соціальних зв`язків не підтверджується матеріалами контрольного провадження та не є самодостатньою підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.
При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції враховує питання розумності строків провадження та вважає, що строк перебування його під вартою не є надмірним.
За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 04 серпня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено о 12:55 годині 06 вересня 2022 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4