Справа № 697/1577/22
Номер провадження 1-кс/697/234/2022
У Х В А Л А
Іменем України
20 жовтня 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Каневі заяви потерпілої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 1 2022 25 від 31.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

20.10.2022 судді ОСОБА_6 заявлено відвід потерпілою ОСОБА_4 та подано відповідну заяву у даній справі з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України. Вказану заяву потерпіла ОСОБА_4 мотивувала тим, що вона зі суддею ОСОБА_6 знайома особисто, підтримують дружні товариські відносини, які тривають і на даний час, мають спільних друзів, навчалися в одній школі в с. Байбузи, Черкаського району, Черкаської області. Крім цього, її мати ОСОБА_8 працює в Байбузівському ліцеї Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, директором якого є батько головуючого судді у справі ОСОБА_6 ОСОБА_9 . Вважає, що вказаний факт може сприяти виникненню в учасників провадження сумнівів в неупередженості судді, об`єктивності та безсторонності.

Також 20.10.2022 захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_5 подано заяву про відвід судді ОСОБА_6 , яка мотивована тим, що стороні захисту стали відомі обставини, які викликають сумнів у неупередженості головуючого судді у даній справі, зокрема обставини, повідомлені головуючим в судовому засіданні. Тому заявляє відвід судді ОСОБА_6 на підставі ст. ст. 75, 80 КПК України.

20.10.2022 від захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 на адресу суду надійшла заява, в якій вони підтримали заяву про відвід та просили розглянути справу без їх участі.

20.10.2022 від обвинуваченого ОСОБА_7 на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про відвід підтримала, просила її задовольнити, пояснила, що з суддею ОСОБА_6 підтримає дружні стосунки, зустрічається з ним, обговорює справи.

Прокурор в судовому засіданні при вирішенні заяв про відвід судді ОСОБА_6 заперечив щодо їхнього задоволення, пояснив, що відвід є необгрунтованим, оскільки сам факт знайомства не є підставою для відводу судді.

Дослідивши заяви про відвід судді ОСОБА_6 , суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 1 статті 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Таким чином, така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

До того ж, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 7 КПК України, є неможливою без забезпечення доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

При цьому безсторонність суду як відсутність упередженості необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, суб`єктивний критерій визначається на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, а за об`єктивним критерієм підлягають дослідженню питання, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Розглядаючи справи щодо необхідності застосування суддями, під час здійснення ними повноважень, принципу неупередженості, зокрема, у випадках існування певних родинних або дружніх зв`язків з учасниками справи або близькими до них особами, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 43 рішення ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» (заява № 32953/13; справа про відвід судді від розгляду справи, у зв`язку з тим, що його та матір заявника пов`язували трудові відносини, окрім цього між ними був конфлікт) будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави сумніватися в його неупередженості, повинен бути відведеним. Без сумніву, судді повинні демонструвати й пропагувати високі стандарти поведінки та особисто дотримуватися цих стандартів, щоб підтримувати чесність судової влади.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принців поведінки суддів (схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року № 2006/23), суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Зокрема, відповідно до пункту 90 Коментарів щодо Бангалорських принципів поведінки суддів (вересень 2007 року) залежно від обставин, обґрунтована підозра в упередженості може виникати у разі, якщо між суддею та громадянином, який бере участь у справі, існують особисті дружні або ворожі відносини.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли би виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на заявлені фактичні та правові підстави неможливості участі судді ОСОБА_6 у розгляді справи № 697/1577/22, з метою недопущення сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді при розгляді кримінального провадження, заява про відвід судді ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 31, 35, 75, 80, 81, 82 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяви потерпілої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України задовольнити.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, передати до канцелярії Канівського міськрайонного суду Черкаської області для визначення судді в порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1