Провадження №1-в/127/841/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ярмолинці Хмельницької області, проживаючого до засудження по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого,

у даній справі засудженого 31.08.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представників Державної установи «Вінницька

виправна колонія (№86)» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", відбув більше 1/2 частини строку покарання,неодноразово заохочувався адміністрацією установи. Просить замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

В судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_3 пояснив, що засуджений ОСОБА_4 протягом відбування покарання дотримувався трудового розпорядку та вимог безпеки праці, в зв`язку з чим шість разів заохочувався адміністрацією установи, дисциплінарні стягнення погашені, характеризується посередньо, працевлаштований днювальним Згідно ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а саме те, що він став на шлях виправлення. Вважає, що засуджений став на шлях виправлення. Просив клопотання задовольнити та замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що в установі непрацевлаштований, заробітну плату не отримує, однак працевлаштований днювальним.. Стягнення погашені, шість разів заохочувався адміністрацією установи. Вважає, що став на шлях виправлення, у вчиненому щиро кається. Просить клопотання задовольнити.

Представник Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", відбув більше 1/2 частини строку покарання. Працевлаштований в установі не був, виконує обов`язки по благоустрою, на даний час характеризується посередньо, має дисциплінарні стягнення, які погашені, та шість разів заохочувався адміністрацією установи. Має заборгованість за виконавчим листом. Заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що ОСОБА_4 неодноразово притягується до кримінальної відповідальності. Як вбачається з характеристик засудженого, він характеризується посередньо, працевлаштований не був, має заборгованість по виконавчому листу. Комісією установи засудженому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, яка не стає на шлях виправлення, також було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки засуджений не став на шлях виправлення, та відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, яка не довела своє виправлення. При вирішенні даного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. Засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що став на шлях виправлення, а не в окремі періоди. Як вбачається з матеріалів особової справи, на засудженого накладалися дисциплінарні стягнення, хоча вони на даний час погашенні, однак це характеризує особу засудженого. Вважає, що під час судового розгляду клопотання не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, а тому в задоволенні клопотання просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 31.08.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31.01.2019 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.08.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2019 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.08.2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31.01.2019 року залишено без змін.

Даний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання та з оглянутої в судовому засіданні особової справи засудженого, початок строку покарання рахується з 31.08.2018 року, кінець строку покарання - 22.11.2022 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 23.02.2019 року по даний час відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_4 від 30.05.2022 року, засуджений на даний час в установі характеризується посередньо. Адміністрацією установи шість разів заохочувався, притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак стягнення на даний час погашено. Працевлаштований у виробничій майстерні та на роботах із господарського обслуговування установи не був з власних переконань. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, намагається мати охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується, здійснення за ними належного догляду, використання їх за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, однак достатнього рівня необхідних навичок для їх самостійного виконання не має. Виконує роботи по благоустрою установи, потребує контролю за якістю їх виконання. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, однак не завжди робить для себе належні висновки. Залучений до програми диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення", однак активної участі в її реалізації не приймає. Участь в самодіяльних організаціях не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Соціально-корисні зв`язки підтримує зі знайомими. Має заборгованість за виконавчими листами на загальну суму 1806 грн. 96 коп. На профілактичних обліках не перебуває.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення визначеної з використанням підсистеми "КАСАНДРА" Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_4 встановлено середній рівень ризику (236 балів).

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, 03.09.2019 року комісією установи засудженому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації , як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Крім того, 21.07.2020 року комісією установи засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Рішенням комісії від 06.04.2021 року засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, яка не довела своє виправлення.

Відповідно до довідки, підписаної начальником установи та головним бухгалтером від 30.05.2022 року, засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання у виробничій майстерні та на роботах із господарського обслуговування установи не працював, доходів не отримував.

Тобто, як вбачається з досліджених матеріалів, під час відбування покарання засуджений працевлаштований не був.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що при вирішенні даного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Як вбачається з довідки про наявність стягнень та заохочень від 30.05.2022 року, за весь період відбування покарання засуджений мав п`ять дисциплінарних стягнення та шість заохочень.

Як вбачається з матеріалів особової справи, за весь період відбування покарання на засудженого накладалося п`ять дисциплінарних стягнень, хоча вони і погашені, однак їх кількість характеризує особу засудженого, а також засуджений заохочувався лише в 2020-2022 роках.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, а також наявність заохочень за весь період відбування покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Наявність декількох заохочень, застосованих адміністрацією установи до засудженого не доводять того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя