ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/1069/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1414/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 111-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 12 липня 2022 року стосовно ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а:

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 12 липня 2022 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт.Сахновщина Харківської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, визнано винним та засуджено
- за частиною 1 статті 111-1 КК України, до 11 (одинадцяти) років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам пунктам 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV), від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 року на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Хер-сонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підпри-ємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важ-ливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в України», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України №7389-ІХ від 18.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року).

В ході дізнання встановлено, що громадянин України ОСОБА_8 , протягом березня-квітня 2022 року, більш точного часу в ході дізнання не встановлено, проте не раніше 24.02.2022, перебуваючи у невстановлених досудовим розслідуванням місцях на території Красноградського району Харківської області, з використанням належного останньому мобільного телефону ТМ «Xiaomi Poco М3» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), за допомогою своєї сторінки у соціальній мережі «Одноклассники», публічно розміщував та поширював фото-відеоматеріали до невизначеного кола осіб у мережі Інтернет, які містять ілюстрації підтримки рішень та дій держави агресора РФ та її збройних формувань.

Зокрема, 13.03.2022 на своїй сторінці у соціальній мережі «Одноклассники» ОСОБА_8 розмістив фотозображення з латинською літерою «Z» та написом на російській мові наступного змісту: «Россию не остановить…Бандеровщина будет уничтожена».

14.04.2022 на своїй сторінці у соціальній мережі «Одноклассники» ОСОБА_8 розмістив фотозображення з групою полонених чоловіків у військовій формі та написом на російській мові наступного змісту: « ОСОБА_10 так или ад… ОСОБА_11 не воюйте с русскими». Нижче вказаного зображення розміщувався текст на російській мові: «На Донбассе пленных уже более трех тысяч, и это только начало, ждем новых поступлений, работы тяжелой очень много, да и денацификация пройдет быстрей, тем самым и мир полный, придет скорей».

Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, яка виразилися у публічних закликах до підтримки рішень та дій держави-агресора Російської Федерації та її збройних формувань,

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок стосовно ОСОБА_8 змінити та вважати ОСОБА_8 засудженим за частиною 1 статті 111-1 КК України до покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг.

В обґрунтування посилається, що судом при призначенні покарання безпідставно не застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 вимоги статті 69-1 КК України, оскільки обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття у вчиненому та зазначив про відсутність обтяжуючих обставин. А отже при наявності цих обставин строк або розмір покарання призначеного ОСОБА_8 не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Положення статті 69-1 КК України передбачають, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З вироку суду вбачається, що суд розглянув дане кримінальне провадження відповідно до вимог статті 381 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Крім того суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , які передбачені пунктом 1 частини 1 статті 66 КК України - щире каяття у вчиненому, а також, встановив, що обставини, що обтяжують покарання відсутні врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину повністю.

Але ж, суд не врахував зазначені вище положення КК України і не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню статті 69-1 КК України.

За таких обставин, оскільки строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку покарання - 15 років позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України, то він підлягає зниженню до 10 років позбавлення позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг. Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 12 липня 2022 року у відношенні ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за частиною 1 статті 111-1 КК України та на підставі статті 69-1 КК України призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи з надання публічних послуг.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: