Справа № 405/3156/22
1-в/405/325/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,з середньою неповною освітою, до арешту не працював, неодруженого, раніше судимого:
1) 18.12.2000 за ч. 2 ст. 141; ч. 2 ст. 206; ст. 41; ст. 14 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений умовно - достроково на 1 рік 4 місяці 22 дні.
2) 06.03.2007 за ч. 1 ст. 186; ст. 75; ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Звільнений умовно - достроково на 6 місяців 29 днів.
по теперішній справі - 06.02.2015 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 260; ст. 75; ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.
22.08.2018 Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ст. 75; ст. 76 КК України скасовано і направлено в місця відбування покарання строком на 5 років. 18.10.2018 Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідно ч. 2 ст. 72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення з 12.12.2014 по 09.02.2015
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлений завчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляду подання без його участі, вирішення клопотання засудженого залишив на розсуд суду. Засуджений в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлений завчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання своє підтримав та просив його задовольнити. Клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, що відповідно до вимог ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 273-Р-22, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засідання встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2015 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та на підставі ст. 75, ст.76 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 05 років з іспитовим строком на 3 роки. 22.08.2018 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ст. 75; ст. 76 КК України скасовано і направлено в місця відбування покарання строком на 5 років; відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.12.2014 по 09.02.2015 з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 14-15, 11-13, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 20.09.2018, кінець строку 25.05.2023. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 04 роки 02 місяці 19 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 09 місяці 11 днів.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 20.09.2018 в СІЗО м. Бахмут. За час перебування порушень встановленого режиму утримання, не допускав. Заохочень не мав. З 05.02.2019 відбував покарання в ДУ «Оріхівська ВК (№ 88)». За час відбування покарання допустив 1 порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності у виді доган, стягнення погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав (а.о.с.29 Т.1 ч.2). З 16.03.2022 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька ВК (№ 6)». За час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Отримав 1 заохочення. Не працевлаштований (а.о.с. 53 Т.1 ч.2). Стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру покарання призначену судом вважає справедливою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості, переважно позитивної. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи в повному обсязі. До робіт із самообслуговування не залучався. Постійно залучається до виконання робіт із благоустрою установи, прибирання прилеглої території, брав участь в ремонтних роботах, які проводились на відділенні. Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Бере участь у реалізації программі диференційованого виховного впливу «духовне відродження». Підтримує зв`язки з рідними шляхом отримання від них посилок, передач. Згідно вироку суду позову не має. На профілактичному обліку установи не перебуває. Відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, характеризується посередньо (а.п. 8).
Також з особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Оріхівської ВК (№88) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 44 від 27.11.2020, а.о.с. 36 Т.2 ч.2).
На засіданні адміністративної комісії Оріхівської ВК (№88) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 40 від 28.09.2021, а.о.с. 43, Т.2 ч.2).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 273-Р-22 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд виходить з того, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання один раз порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалося у зберіганні заборонених речей, за що засуджений отримував догану.
Суд бере до уваги те, що засуджений протягом строку відбування покарання один раз заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та з 16.03.2022 відпрацював 18 годин (а.п. 10).
Разом з тим, після відмови адміністрацією ДУ від 28.09.2021 в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відбулася зміна поведінки засудженого, що було підставою для заохочення ОСОБА_6 поведінка засудженого не засвідчує виправлення та перевиховання останнього. ОСОБА_5 , хоча й не допускав з жовтня 2019 року порушення режиму, однак його пасивна поведінка не була позитивним прикладом для інших засуджених.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні корисливі злочини, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не є стабільним та послідовним.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали суду направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_7