Справа № 191/2274/20
Провадження № 1-кп/206/23/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під №0000037 від 20.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисники-адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
29 вересня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду в порядку ст. 407 КПК України надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під №0000037 від 20.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 , ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.
Згідно із зміненим обвинувальним актом (в порядку ст. 338 КПК України) від 04.10.2021 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000037 від 20.01.2020, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст.263 КК України, та ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 зазначивши наступне. Ухвалою суду у даному кримінальному провадженні судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від «11».05.2022 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 продовжено до 09.06.2022 року включно. На теперішній час продовжують існувати ризики стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, отримає реальну можливість переховуватися від органів суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як на даний час він обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а відтак призначення ОСОБА_3 реального та суворого виду покарання з урахуванням їх тяжкості у разі визнання останнього винуватим у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, є суттєвим фактором, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Також, обвинувачений може протиправно впливати на потерпілих та інших учасників кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 отримав доступ до особистої інформації (телефонних номерів, місць мешкання, роботи) потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, що вказує на наявність істотної ймовірності, у разі перебування ОСОБА_3 на свободі, впливу ним особисто, або через інших осіб на свідків та потерпілих з метою зміни останніми своїх свідчень щодо його ролі у вчинених ним злочинах, зміни позиції потерпілих в дебатах стосовно вини та покарання обвинуваченого, тощо. На наявність існування вказаного ризику, з-поміж іншого, вказує те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, а саме розбійного нападу на ОСОБА_10 , під час скоєння якого останньому було нанесено велику кількість ударів. Зазначене дає підстави стверджувати про ризик застосування насильства до вказаних осіб. Потреба обрання саме такого запобіжного заходу обґрунтовується і ризиком вчинення інших кримінальних (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), на наявність цього ризику вказує той факт, що ОСОБА_3 після вчинення першого епізоду свою злочинну діяльність не припинив, а вчиняв нові умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини; не має усталених соціальних зв`язків. Крім того, джерело придбання зброї, вилученої в ході обшуків у ОСОБА_3 , не встановлено. За таких обставин, у разі непродовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 не перешкоджають триманню останнього під вартою. У зв`язку з вищевикладеним, вважає, що станом на теперішній час ризики, передбаченні п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також приймаючи до уваги, що єдиним джерелом доходу на момент затримання був дохід від здійснення злочинної діяльності, і що він обвинувачується у скоєнні злочинів, які відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими і застосування до останнього інших, менш суворих запобіжних заходів, не зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі й вироку суду, просить клопотання задовольнити. В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, просила відмовити, оскільки вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, а також є таким, що фактично направлено на уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки останній може переховуватись від слідства та суду.
Захисник-адвокат ОСОБА_4 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю відносно ОСОБА_3 , яке надав суду у письмовому вигляді. В обґрунтування клопотання зазначив, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтоване посиланням на загальні норми Кримінального процесуального кодексу України, щодо наявності певних ризиків, а саме тяжкість злочину, відсутність стійких соціальних зв`язків, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження вчиняти кримінальні правопорушення проти власності. Так, вказане клопотання є формальним, без жодних доказів обґрунтування наявності ризиків. Стороною обвинувачення не зазначено, які саме наявні докази для такого висновку як можливість переховування від органів досудового розслідування та суду. Закордонного паспорту, за допомогою якого була взагалі така можливість виїхати за межі країни, у обвинуваченого не має. Більш того, й намірів здійснити це обвинувачений не має. А враховуючи, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України об`явлено повну мобілізацію. За таких обставин перетин кордону осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 взагалі не можливий. Станом на 07.06.2022 року на території України в межах адміністративних одиниць в тому числі у Дніпропетровській області ввели комендантську годину, що в свою чергу взагалі виключає можливість перебувати або переміщуватись в комендантську годину. Так, аналіз клопотання прокурора свідчить про відсутність, достатніх аргументів на користь доцільності тримання обвинуваченого під вартою. При цьому за весь цей час обвинувачений належним чином виконував покладені на нього обов`язки, сумлінно бере участь у всіх процесуальних діях і їх не ігнорує, будь-яких заходів примусу до нього не застосовувались. Окрім того, прокурором не наводяться достатні об`єктивні аргументи, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому слід додати, що прокурор та суд й не зможуть у даній справі послатися на такі обставини і докази просто тому, що вони не існують. У зв`язку із зазначеним, у даному (письмовому) клопотанні наведені юридичні та фактичні обставини, які свідчать про те, що є підстави для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу. З наведених підстав просив клопотання задовольнити.
Захисник-адвокат ОСОБА_8 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник-адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та підтримав позицію захисника-адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши клопотання прокурора, клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовження строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, суд приходить до можливості застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
З пункту 3 статті 5 Європейської Конвенції з прав і основоположних свобод людини випливає, що зі спливом певного часу саме тільки подальше існування обгрунтованої підозри не може виправдовувати позбавлення волі (справи "Яблонський проти Польщі", N33492/96, п. 80, від 21.12.2000 року та "L.A. проти Франції", N 28213/95 1998-VII, п. 102).
Підстави для продовження строку тримання під вартою мають бути чітко сформовані в рішеннях національних судів (справа "Іловецький проти Польщі", N 27504/95, п. 61, від 04.10.2001 року).
Як встановлено з зазначеного клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ризики на які посилається прокурор, а саме можливість впливу на свідків та потерпілих, ухилення останнього від явки до суду та скоєння інших умисних кримінальних правопорушень, є не обґрунтованими, оскільки на теперішній всі свідки та потерпілі по справі допитані, а інших належних доказів, які б підтверджували інші ризики зазначені у вказаному клопотанні стороною обвинувачення суду не надані.
Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, керуючись вимогами ст. 194 КПК України суд, крім обставин, які описано вище, враховує той факт, що обвинувачений тримається під вартою з 2020 року, тобто більше двох років, що становить значний проміжок часу на сьогоднішній день і очевидно виходить за межі розумного строку.
Також суд враховує, що самого по собі тяжкого обвинувачення не достатньо для продовження тримання під вартою особи більше двох років, а ризики, які були вагомими на час обрання запобіжного заходу безперечно зменшились на сьогоднішній день, хоча і продовжують існувати. За таких обставин суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого буде межувати зі свавіллям, а тому відносно обвинуваченого може бути обрано більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, який забезпечить нівелювання ризиків.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність постійного місця реєстрації та проживання, а також не доведення стороною обвинувачення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, а отже не надання прокурором належних доказів для застосування виняткової міри, як тримання під вартою, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись: ст.ст. 7, 9, 177, 178, 181, 183, 199, 331,372 КПК України, суд - ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 по кримінальному провадженню під № 0000522, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під №0000037 від 20.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України- відмовити.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням електронного засобу контролю, строком до 60 днів, починаючи з 08.06.2022 до 04.08.2022 включно до 12 год.00 хв. та покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;
- прибувати за кожним викликом суду;
- не виїжджати за межі с. Чкалове, Нікопольського району, Дніпропетровської області, без дозволу суду;
- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;
- за наявності паспорту для виїзду за межі України здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Визначити термін дії зазначених процесуальних обов`язків протягом двох місяців з дня зміни запобіжного заходу, а саме з 08.06.2022.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити з-під варти із залу суду, негайно.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, передати до виконання слідчому управлінню Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, і повідомити про прокурора та суд. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1