В И Р О К
іменем України
08 вересня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000505 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пролетарське Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
11.11.2021, у період часу з 10 год 30 хв до 14 год 00 хв, ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, протиправно, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_1 , звідки викрав газовий пропановий балон об`ємом 50 л, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 78 від 19.11.2021, на загальну суму 500,00 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

При дослідженні доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про доведенність вини ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому з проникненням до житла. Правова кваліфікація ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд не визнає кваліфікуючої ознаки повторності у даному кримінальному провадженні, так як за крадіжку, яку він вчинив 10 березня 2021 року, його було засуджено у іншому кримінальному провадженні № 0000042. Зазначене відповідає постанові ОПВС від 05.07.2021 у справі № 639/6950/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 14 вересня 2020 року (справа № 591/4366/18; провадження № 51-1122кмо20) сформульовано висновок щодо застосування кваліфікуючої ознаки повторності. Зокрема, об`єднана палата Верховного Суду вказала, що єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою повторності без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації цієї ознаки, є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.

При цьому за змістом судового рішення об`єднана палата Верховного Суду вказала, що сам факт вчинення злочину не вперше утворює повторність без постановлення обвинувального вироку суду стосовно особи лише у випадку, коли такий факт розслідується органом досудового слідства чи розглядається судом з іншим епізодом тотожного або однорідного злочину в одному кримінальному провадженні, тобто лише за умови, коли суд безпосередньо досліджує докази й у вироку встановить доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченому.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виправлення, як мета покарання це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд, досліджуючи дані про особу ОСОБА_4 враховує, що він не працює, не одружений, за місцем проживання компрометуючі відомості відсутні, у лікара психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, та наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме, вчинення злочину стосовно особи похилого віку, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

З огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив цей злочин до постановлення вироку Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, який набрав законної сили 29.12.2021, остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2021, який набрав законної сили 29.12.2021, запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирати.

Питання про речові докази має бути вирішене згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2021, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 08 вересня 2022 року.

Зарахувати ОСОБА_4 покарання, відбуте за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2021 за період з 29.11.2021 по 07 вересня.2022, включно, із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2021 на балон пропановий з газовим редуктором, об`ємом 50 л.

Речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000505: газовий пропановий балон об`ємом 50 літрів, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - вважати їй повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: