В И Р О К
Іменем України
01.11.2022 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із професійно-технічною освітою, раніше судимого 23.05.2018 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 16.10.2022,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 15.10.2022 року приблизно о 12:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території власного домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 на грунті раптово виниклого словесного непорозуміння із ОСОБА_4 , маючи намір на спричинення фізичного болю, шкоди здоров`ю та нанесення тілесних ушкоджень останньому, діючи умисно, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, реалізовуючи свій протиправний умисел, наніс один удар лобною частиною голови в область щелепи та один удар лобною частиною голови в ніс, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №75 від 27.10.2022 у ОСОБА_4 , виявлено закриту черепно-мозкову травму: закритий перелом спинки носу, без зміщення; травматичний вивих 2-х верхніх передніх зубів; струс головного мозку та забійної ради ясен верхньої губи, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (перелом кісток носу, струс головного мозку) чи незначну стійку втрату загальної працездатності до 10% (вивих 2-х зубів).
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надавав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_4 подав заяву про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, про ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження та повністю доведена.
Таким чином судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не значиться.
Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє за ч.2 ст.309 КК України, відбув покарання у місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став, і хоч через тривалий час, однак знову вчинив новий злочин.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст.370,374,382 КПК України, суд
у х в а л и в:
Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя