єдиний унікальний номер справи 531/1147/22
номер провадження 1-кп/531/140/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сахнівщина Машівського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовозобов`язаного, військовослужбовця ЗСУ, командира відділення охорони взводу охорони роти охорони восьмого ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання - сержант, не депутата, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 23 березня 2022 року, близько 13 години 30 хвилин, в світлий час доби, рухався по сухому асфальтобетонному покриттю по вулиці Незалежності в смт. Машівка Полтавського (Машівського) району Полтавської області, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі сторони вулиці Короленка в напрямку вулиці Романа Шухевича, керуючи автомобілем ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору.

В цей час по вулиці Незалежності в смт. Машівка Полтавського (Машівського) району Полтавської області в попутному напрямку, попереду автомобіля ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, керуючи мопедом «Delta», державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, рухався водій ОСОБА_6 .

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці по вулиці Незалежності, біля домогосподарства №88, водій ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. п. 10.1, 12.4, 12.9.б) «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»; 12.9.б) «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил», не надав дорогу водію мопеда марки «Delta», державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, ОСОБА_6 , який виконував маневр повороту наліво, виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив небезпеку для водія ОСОБА_6 та допустив зіткнення правою боковою частиною автомобіля ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, з лівою частиною мопеда марки «Delta», державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №139 від 20 червня 2022 року, у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді перелому склепіння та основи черепу, лицевого скелету, забою головного мозку з формуванням пластинчастої субдуаральної гематоми, вогнищевих забоїв правої скроневої та тім`яної ділянок, після травматичного субарахноїдального крововиливу, закритий скалковий перелом верхньої третини лівого стегна та закритий скалковий перелом середньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, які утворилися від дії тупих предметів, могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди в час та при обставинах, викладених в постанові, і по ознаці загрзи для життя кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/117-22/4978-ІТ від 25 травня 2022 року, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом виконання вимог п. п. 10.1, 12.4, 12.9.б) Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ-3107, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, ОСОБА_4 вбачається невідповідність з вимогами п. п. 10.1, 12.4, 12.9.б) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що у другій половині березня 2022 року, точної дати не пам`ятає, було вже тепло, він, у складі колони з трьох автомобілів, рухався на автомобіля ВАЗ-2107 по вулиці Незалежності в смт. Машівка в напрямку вулиці Шухевича. Потерпілий в цей час стояв на мопеді чорного кольору на правому узбіччі біля будинків та щось лагодив у мопеді. Коли автомобіль обвинуваченого майже наблизився до потерпілого, то останній, не обернувшись назад, почав здійснювати розворот. Для уникнення зіткнення обвинувачений додав швидкості та виїхав на зустрічну смугу руху, але зіткнення уникнути не вдалось. Удар був лівим переднім крилом автомобіля в мопед. Потерпілого одразу кинуло на автомобіль, а потім скинуло на асфальт. Щоб уникнути наїзду на останнього, обвинувачений з`їхав у кювет з лівого боку по напрямку свого руху. Після зупинки побіг до потерпілого та був з ним до приїзду швидкої, яку викликав ОСОБА_7 . Чи міг він уникнути ДТП, точно сказати не може. У скоєному щиро розкаюється. Добровільно відшкодував 31000 грн. Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнає повністю, а в частині моральної шкоди не визнає.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_6 . До ДТП останній вів активний спосіб життя: працював, допомагав по господарству, ходив на рибалку, займався з дітьми. Після ДТП він не може вести звичний спосіб життя. На даний час його емоційний стан неврівноважений, він не може самостійно себе обслуговувати, пересувається лише по будинку на милицях, часто кричить від болів. Травми до теперішнього часу не загоюються. Чи зможе чоловік самостійно ходити лікарі поки нічого не кажуть.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; наявність на утриманні двох малолітніх дітей; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше не судимого; позитивні характеристики за місцем проживання та за місцем проходження військової служби.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 02 вересня 2022 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства, у томи числі окремих осіб, оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушенні, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування матеріальної шкоди, позицію представника потерпілого, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Потерпілим ОСОБА_6 по справі заявлено цивільний позов в загальному розмірі 241895,70 грн., з яких: 41895,70 грн. (загальна кількість витрат становить 71895,70 грн., з яких обвинувачений добровільно відшкодував 30000,00 грн) матеріальна шкода, яка складається з витрат на купівлю ліків, лікарських препаратів, імплантів для остеозування стегна, дренажів та сильфону, придбання води, серветок, паперу та медичних пелюшок, а також квитки на приїзд на транспорт та витрати на придбання пального; 200000,00 грн. моральна шкода.

Обвинувачений частково визнав цивільний позов, а саме: в частині матеріальної шкоди визнав в повному обсязі; в частині моральної шкоди не визнав.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з наступного.

В частині цивільного позову щодо матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На думку суду, цивільний позов в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в цій частині він визнаний обвинувачений у повному обсязі та підтверджується доданими до позову матеріалами.

В частині цивільного позову щодо моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з викладеного, на думку суду, розумним та справедливим у даному випадку буде відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн., оскільки протиправною поведінкою обвинуваченого щодо потерпілого ОСОБА_6 , яка спричинила тяжкі тілесні ушкодження, останньому було спричинено душевні страждання і останній не може на даний час вести звичний спосіб життя, самостійно себе обслуговувати. Також потерпілий до теперішнього часу перебуває на лікуванні.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати по проведенню експертних досліджень, які необхідно, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Машівським РВ УМВС України в Полтавській області 09 лютого 2004 року, витрати, понесені на проведення експертних досліджень в загальному розмірі 3604 (три тисячі шістсот чотири) гривні 02 копійки на користь держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Машівським РВ УМВС України в Полтавській області 09 лютого 2004 року, на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Машівським РВ УМВС України в Полтавській області 18 січня 1996 року, в рахунок відшкодування: матеріальної шкоди в розмірі 41895 (сорок одну тисячу вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 70 копійок; моральної шкоди в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини цивільного позову відмовити.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, який зберігається на території СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути користувачу ОСОБА_4 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2022 року (справа №531/539/22 провадження №1-кс/531/252/22).

Речовий доказ мопед марки «Delta», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зберігається на території СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2022 року (справа №531/539/22 провадження №1-кс/531/252/22).

Речовий докази медичну картку стаціонарного хворого №5382 на 166 аркушах, передану на відповідальне збереження до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського Полтавської обласної ради», вважати повернутим власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя