Справа № 333/4931/22
Провадження № 1-кс/333/1437/22
25 жовтня 2022 року м. Запоріжжя
25.10.2022 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказав, що згідно з наказом прокурора Запорізької обласної прокуратури №687-1 від 24.11.2006 ОСОБА_5 призначено на посаду помічника Кам`янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора, тимчасово, на період відпустки по вагітності та пологам з терміном стажування до одного року.
Відповідно до наказу прокурора Запорізької обласної прокуратури №178-1 від 06.04.2007 ОСОБА_5 призначено на посаду помічника Кам`янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора, тимчасово, на період відпустки по вагітності та пологам.
Згідно з наказом прокурора Запорізької обласної прокуратури №479 к від 06.06.2012 ОСОБА_5 призначено на посаду прокурора Кам`янсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури, тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною, звільнивши його з посади помічника Кам`янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора, тимчасово, на період відпустки по вагітності та пологам.
Наказом прокурора Запорізької обласної прокуратури №1626 к від 26.11.2013 ОСОБА_5 призначено на постійну посаду прокурора Кам`янсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури.
Відповідно до наказу прокурора Запорізької обласної прокуратури №734 к від 19.11.2014 ОСОБА_5 призначено на посаду старшого прокурора Кам`янсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури.
Згідно з наказом прокурора Запорізької обласної прокуратури №27 к від 16.01.2015 ОСОБА_5 призначено на посаду прокурора Кам`янсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури.
Наказом прокурора Запорізької обласної прокуратури №765 к від 15.12.2015 ОСОБА_5 призначено на посаду прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури.
Відповідно до наказу прокурора Запорізької обласної прокуратури №209 к від 11.03.2021 ОСОБА_5 звільнено з посади прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури та з органів Запорізької обласної прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 12 березня 2021 року.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 280/3503/21 ОСОБА_5 поновлено на посаді прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області з 27.03.2021 року.
На виконання Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2022 у справі № 280/3503/21 наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 09.06.2022 № 506к ОСОБА_5 поновлено на посаді прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької обласної прокуратури з 27.03.2021.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи прокуратури віднесено до правоохоронних органів.
Таким чином, відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон) ОСОБА_5 , як прокурор Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької обласної прокуратури, є прокурором органу прокуратури.
Згідно із ст.1 Закону, прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Статтею 3 цього Закону визначено зокрема такі засади діяльності прокуратури: законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, політичної нейтральності прокуратури, недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.
Згідно із ст. 4 цього Закону організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 3, 4 ч. 4 ст. 19 цього Закону на прокурора покладено зокрема такі обов`язки: діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 36 цього Закону, особа, призначена на посаду прокурора, набуває повноважень прокурора після складення Присяги прокурора такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я, по батькові), вступаючи на службу в прокуратуру, присвячую свою діяльність служінню Українському народові і Україні та урочисто присягаю: неухильно додержуватися Конституції та законів України, сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку, захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави, постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання прокурора», яку ОСОБА_5 склав 11 лютого 2011 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 цього Закону, прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора. За порушення присяги прокурор несе відповідальність, передбачену законом.
24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).
До складу ООН увійшли Українська Радянська Соціалістична Республіка (з 24 серпня 1991 року змінено назву на Україна), Союз Радянських Соціалістичних Республік (з 24 грудня 1991 року змінено назву на Російська Федерація) та ще 49 країн-засновниць, а в подальшому до вказаної міжнародної організації прийняті інші країни світу.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі Члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16 грудня 1970 року № 2734 (XXV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21 грудня 1965 року № 2131 (XX), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 постановлено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.
Відповідно до Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями ст. ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ), а також інші невстановлені досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України.
Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил РФ, а також інші збройні формування РФ, шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Запорізькій, Миколаївській, Сумській, Чернігівській областяхта здійснили збройний напад на громадян, на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено, востаннє 17.05.2022.
Так, відповідно до Указу Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як визначає частина 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Згідно з ч. 4 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
Однак, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів національногота міжнародного права громадянин України ОСОБА_5 вчинив дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, за таких обставин.
20 лютого 2014 року розпочалася збройна агресія РФ проти України та з того часу триває збройний конфлікт міжнародного характеру. Наслідком такої збройної агресії стала, зокрема, нелегітимна воєнна окупація і подальша незаконна анексія території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя - невід`ємної складової державної території України, воєнна окупація значної частини державної території України у Донецькій та Луганській областях.
Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24 лютого 2022 року збройними силами РФ та збройними формуваннями РФ тимчасово окуповано частини території Запорізької та інших областей України.
Разом з тим іноземною державою та її представниками представниками збройних формувань РФ, розвідувальних та правоохоронних органів РФ, посилено ведення розвідувально-підривної діяльності проти України на тимчасово окупованій РФ території України, що полягає в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України, зокрема з представників органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів тощо); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ.
Крім того, така діяльність представників збройних формувань РФ, розвідувальних та правоохоронних органів РФ спрямована на сприяння та забезпечення окупаційній адміністрації РФ управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, з метою узурпації виконання ними владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та виконання властивих органам державної влади, включаючи правоохоронні органи, чи органам місцевого самоврядування функцій на тимчасово окупованій території України.
Після початку агресивної війни проти України збройними формуваннями РФ на початку березня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) окуповано м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються збройними формуваннями РФ та окупаційною адміністрацією РФ.
З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, які на даний час контролюються та утримуються збройними силами РФ та збройними формуваннями РФ, представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області сформовані незаконні підрозділи силового блоку, які виконують функції правоохоронних органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.
При цьому, громадянин України ОСОБА_5 , приблизно з квітня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій РФ території м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, діючи умисно, добровільно вступив у злочинну змову з представниками окупаційної адміністрації РФ (точні анкетні дані вказаних осіб під час досудового розслідування не встановлено), сформованої на тимчасово окупованій РФ території Запорізької області, та надав добровільну згоду на проведення підривної діяльності проти України шляхом збирання, аналізу та передачі інформації, яка представляє інтерес для РФ, що може зашкодити суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом вчинення іншої підривної діяльності проти України, а також на перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану шляхом зайняття керівної посади - прокурора в незаконно створеному окупаційною адміністрацією РФ на тимчасово окупованій території України правоохоронному органі.
Надалі, ОСОБА_5 , з квітня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій РФ території м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, за невстановлених обставин, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» будучи працівником правоохоронного органу України - прокурором Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької обласної прокуратури під час воєнного стану та збройної агресії РФ, діючи умисно, маючи умисел на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а також на перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, добровільно вступив у злочинну змову з представниками окупаційної адміністрації РФ та зайняв керівну посаду прокурора в так званій «Прокуратура м. Кам`янка-Дніпровська» (мовою оригіналу «Прокуратура г. Каменка-Днепровская»), що створено окупаційною адміністрацією РФ на тимчасово окупованій території України у порядку, не передбаченому чинним законодавством України.
Здійснивши, таким чином, перехід на бік ворога в умовах воєнного часу та надавши представникам іноземної держави РФ та її представникам в окупаційній адміністрації РФдопомогу в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_5 почав працювати на керівній посаді - прокурора так званої «Прокуратура м. Кам`янка-Дніпровської» (мовою оригіналу « ОСОБА_6 »), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,та виконувати покладені на нього службові обов`язки прокурора вказаної прокуратури, сприяючи становленню та зміцненню окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над цією територією.
У подальшому, ОСОБА_5 , з квітня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) і до теперішнього часу, перебуваючи на керівній посаді - прокурора так званої «Прокуратура м. Кам`янка-Дніпровської» (мовою оригіналу «Прокуратура г. Каменка-Днепровская»), діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, надаючи представникам окупаційної адміністрації РФ допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, почав збирати та передавати на щоденних нарадах представникам окупаційної адміністрації РФ (точні анкетні дані вказаних осіб під час досудового розслідування не встановлено) інформацію про важливі події та правопорушення, що відбуваються на тимчасово окупованій території м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, у тому числі щодо недопущення встановлення загального ефективного контролю України на цій території, та яка надходить до так званої «Народної міліції м. Кам`янка-Дніпровська» (мовою оригіналу «народна міліція г. Каменка-Днепровская»), що створено окупаційною адміністрацією РФ на тимчасово окупованій території України у порядку, не передбаченому чинним законодавством України, а також про результати її розгляду та вжиті заходи реагування вказаними незаконно створеними правоохоронними органами, забезпечуючи та допомогаючи тим самим окупаційним адміністраціям РФ та підконтрольним РФ самопроголошеним органам, в тому числі правоохоронним, в управлінні тимчасово окупованою територією м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області та узурпації виконання ними владних повноважень на вказаній території України.
Крім того, ОСОБА_5 , з квітня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) і до теперішнього часу, перебуваючи на керівній посаді - прокурора так званої «Прокуратура м. Кам`янка-Дніпровська» (мовою оригіналу «Прокуратура г. Каменка-Днепровская») координує діяльність незаконно створених на тимчасово окупованій території м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області правоохоронних органів так званої «Прокуратура м. Кам`янка-Дніпровська» (мовою оригіналу «Прокуратура г. Каменка-Днепровская») та так званої «Народної міліції м. Кам`янка-Дніпровська» (мовою оригіналу «Народна міліція г. Каменка-Днепровская») та приймає участь в якості керівника так званої «Прокуратура м. Кам`янка-Дніпровська» (мовою оригіналу «Прокуратура г. Каменка-Днепровская») на так званих координаційних нарадах керівників незаконно створених на тимчасово окупованій території м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області правоохоронних органів, а також ОСОБА_5 здійснював схиляння до державної зради працівників Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області - їх агітацію щодо виходу на раніше займанні посади до Кам`янсько-Дніпровського районного суду та співпраці з окупаційною адміністрацією РФ з метою недопущення деокупації, повернення вищевказаної тимчасово окупованої РФ території під загальну юрисдикцію України та відновлення конституційного ладу України на цій території, надаючи тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, перейшовши на бік ворога в умовах воєнного часу.
Вказаними умисними діями ОСОБА_5 , забезпечив становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі в утворенні та діяльності незаконних правоохоронних органів, які є частиною окупаційної адміністрації РФ, на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної адміністрації РФ з метою недопущення контролю української влади на території м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.
Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а саме: у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
ОСОБА_5 на цей час є підозрюваним, за викликом до ТУ ДБР у м. Мелітополі до слідчого не з`являється, про причини неявки не повідомляв. Тому, 27.08.2022 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено в розшук.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
Враховуючи викладене, у сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності.
Крім того, наявні інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що дають стороні обвинувачення підстави звернутися до слідчого судді з клопотанням про застосування стосовно підозрюваногоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує у випадку визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні вищевказаного особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий вважає, що наявні підстави для тримання підозрюваного під вартою, а також наявні обставини, передбачені ч.4 ст. 189 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, а також з метою забезпечення його участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку просить слідчого суддю надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування відносно останнього запобіжного заходу.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 у повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Вислухавши доводи прокурора щодо необхідності надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити клопотання на підставі такого.
28.04.2022 року керівником другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 була винесена постанова про визначення групи слідчих, старшим якої призначено слідчого ОСОБА_4
03.05.2022 року Генеральним прокурором була винесена постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, до складу якої входить прокурор ОСОБА_3 , старший групи прокурор ОСОБА_8
19.08.2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик на 25, 26, 27 серпня 2022 року опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
25.08.2022 року, 26.08.2022 року та 27.08.2022 року ОСОБА_5 за викликом до слідчого не з`явився, про причини неявки не повідомив.
27.08.2022 року постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
13.10.2022 року складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, яке того ж дня отримала захисник підозрюваного ОСОБА_9
14.10.2022 року повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 та повістки про виклик на 18, 19, 20 жовтня 2022 року опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
18.10.2022 року, 19.10.2022 року та 20.10.2022 року ОСОБА_5 за викликом до слідчого не з`явився, про причини неявки не повідомив.
25.10.2022 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 .
Зазначене клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 188 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження.
Того ж дня, до суду надійшло клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу передбачений ст.189 КПК України.
Відповідно до ч.4 вказаної статті слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які повідомили, що мають інформацію про сприяння та допомогу з боку ОСОБА_5 військовим РФ у здійсненні ними дій, пов`язаними з поваленням конституційного ладу в Україні. Крім того, зі слів інших осіб, які також перейшли на бік РФ, стало відомо, що ОСОБА_5 працює у створеній так званій «прокуратурі м. Камянсько-Дніпровська» на посаді прокурора, приймає участь у суді під час розгляду адміністративних правопорушень;
- даними матеріалів виконаних оперативними працівниками оперативного підрозділу ТУ ДБР у м. Мелітополі доручень слідчого;
- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Факт переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування підтверджується наявністю повістками про виклик на 25.08.2022 року, 26.08.2022 року, 27.08.2022 року, 18.10.2022 року, 19.10.2022 року, 20.10.2022 року, опублікованими в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та фактами неявки останнього у зазначені дати.
Враховуючі вказані обставини у сукупності, слідчий суддя вважає, що прокурором доведений факт того, що одержавши відомості про звернення слідчого із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу. Тобто, з наданих слідчим матеріалів вбачається, що у ОСОБА_5 на цей час існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування і суду та вчинення нового кримінального правопорушення.
Враховуючи, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 19.11.2022 року, тому вважаю, за необхідне надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 до 18.11.2022 року (включно).
Керуючись ст.ст. 177, 188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала діє по 18.11.2022 року (включно).

Копію ухвали направити слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст складено 25.10.2022 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1