ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1230/22 Справа № 202/1299/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
- 23.11.2020 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні № 0000055,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2022 року задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20 травня 2022 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що в судовому засіданні прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість вчинення спроб обвинуваченим ОСОБА_5 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші аналогічні злочини, оскільки встановлено, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, раніше судимий за умисні корисні злочини, офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків не має.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_5 з дитинства страждає на асматичне захворювання, не може нормально дихати без застосування спеціального приладу. А його придбання не можливе в умовах обмеження волі.
Крім того, просить врахувати, що мати обвинуваченого страждає на онкологічне захворювання легенів, на даний час вона залишилась без допомоги сина. Її чоловік батько ОСОБА_5 , загинув під час бойових дій в Харківській області. Отримати свідоцтво про його смерть, як і документи про стан свого здоров`я вона на даний час у зв`язку із зазначеними подіями не може.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши надані матеріали та обговоривши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється апеляційним судом без участі сторін кримінального провадження, оскільки клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі сторін не надійшли.
Вирішуючи питання законності судового рішення, ухваленого щодо обвинуваченого суд зазначає таке.
Згідно із ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.
Як видно з матеріалів справи, в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000055 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України.
22 березня 2022 року судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання було розглянуто клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та задоволено його.
В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, є можливим.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив факт наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливості обвинуваченим ОСОБА_5 вчинити спроби переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини, незаконно впливати на потерпілого і свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інший аналогічний злочин та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних корисних злочинів, не працевлаштований, законного джерела доходів не має, міцні соціальні зв`язки відсутні.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Таким чином, висновки суду про те, що встановлені обставини та ризики є суттєвими, і запобігання їх настанню можливо виключно шляхом обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Тому, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Доводи захисника про наявність у обвинуваченого асматичного захворювання, а також онкологічного захворювання матері ОСОБА_5 - заслуговують на увагу, оцінюються в сукупності з іншими обставинами, однак у зв`язку з відсутністю належних доказів викладеному, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, як підстава для скасування рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання виняткового запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3