В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/878/22

06 жовтня 2022 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 за участю : прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000065 від 19 серпня 2022 року, яке надійшло до суду з Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості від 16 вересня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Яглуш Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, є студентом Бережанського агротехнічного інституту, раніше судимого: вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 382 КК України ,

в с т а н о в и в :

В травні 2022 року ОСОБА_4 вирішив придбати підроблене посвідчення водія, з метою отримання можливості керувати транспортними засобами.

Згідно п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

На початку травня 2022 року, з метою отримання посвідчення водія, ОСОБА_4 за допомогою мобільного додатку «Вайбер», зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка запропонувала придбати посвідчення водія встановленого зразка, вартість якого становила 4300 гривень. При цьому достовірно знаючи, що для отримання посвідчення водія у відповідності до вимог чинного законодавства необхідно пройти підготовку водіїв та скласти теоретичний і практичний іспити, діючи всупереч встановленому порядку, ОСОБА_4 діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, ввійшов в злочинну змову з невстановленою слідством особою та вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою подальшого його використання, за грошову винагороду у сумі 4300 гривень, на ім`я ОСОБА_4 категорії «В,С».

При цьому, невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 про необхідність передачі фотокартки, з метою її розміщення на посвідченні на право керування транспортними засобами, копію паспорта, копію карти платника податків. В свою чергу ОСОБА_4 , виступивши пособником злочинних дій невстановленої особи, достовірно знаючи, що його фотокартка та вказані документи будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними засобами, надіслав через мобільний додаток «Вайбер» свою фотокартку, копію паспорта та копію карти платника податків, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

У подальшому, невстановлена особа виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05 травня 2021 року категорії «В,С», виданого на ім`я ОСОБА_4 та за допомогою логістичної компанії «Нова пошта», а саме шляхом експрес доставки документа кур`єром даної компанії, у невстановленому місці, передала останньому для подальшого використання указаного підробленого документу.

Після отримання вище вказаного посвідчення водія, ОСОБА_4 , із травня 2022 року по 19 серпня 2022 року, усвідомлюючи, що він порушує вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», умисно використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05 травня 2021 року категорії «В,С», виданого на своє ім`я у власних потребах, а саме для керування автотранспортним засобом марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

19 серпня 2022 року о 06 годині 30 хвилин інспекторами СРПП відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області зупинено транспортний засіб марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 по автомобільній дорозі Н-09 Мукачево-Львів км. 286+300 біля с. Підгір`я, Богородчанської ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, оскільки водій порушив правила дорожнього руху, а саме перетнув лінію суцільної розмітки.

У ході перевірки документів працівниками СРПП відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , усвідомлюючи що він не проходив курсів навчання водіїв, посвідчення водія у встановлений законом спосіб йому не видавалось, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій пред`явив завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05 травня 2021 року категорії «В,С» працівникам поліції, і такими діями використав підроблений документ.

Окрім того, встановлено, що 11 вересня 2020 року Богородчанським районним судом в Івано-Франківській області, за результатами розгляду кримінального провадження №0000272 відомості про яке були внесені до ЄРДР 19 листопада 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України, ухвалено обвинувальний вирок по справі №338/174/20, який набрав законної сили 12 жовтня 2020 року, та згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Будучи належним чином ознайомленим з наведеним вище вироком суду та маючи реальну можливість виконувати його в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, ОСОБА_4 продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.

Так, 19 серпня 2022 року, о 06 годині 30 хвилин на автомобільній дорозі Н-09 Мукачево-Львів км. 286+300 неподалік с. Підгір`я Богородчанської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , маючи умисел на невиконання вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області по справі №338/174/2020 від 11 вересня 2020 року, який набрав законної сили 12 жовтня 2020 року, та повністю його ігноруючи, достовірно знаючи про наявність вказаного обвинувального вироку, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керував транспортним засобом марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись на даному транспортному засобі автодорогою, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, під час виконання ними своїх службових обов`язків.

В судовому засіданні сторони повідомили про, те що 16 вересня 2022 року між прокурором Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468-470, 472-473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться йому у вину, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в суді. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 :

за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим покаранням, призначити остаточно покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди та виключні підстави оскарження вироку розуміє.

Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, при укладенні даної угоди було дотримано положення КПК України та КК України, просив затвердити угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 вважає угоду про визнання винуватості такою, яка відповідає вимогам закону, зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані положення КПК України та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання у виді штрафу в розмір 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн.

Заслухавши думку учасників підготовчого провадження, розглянувши питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 382 КК України, відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як кримінальні проступки та нетяжкий злочин.

Отже в даному кримінальному провадженні можливе укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені абз. 1, 3, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди не встановлено.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 382 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив пособництво в підроблені посвідчення, яке видається установою і надає спеціальне право, з метою використання його іншою особою; використанні завідомо підробленого документа; умисне невиконання вироку суду, що набрав законної сили.

Узгоджене сторонами угоди покарання за видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України і не виходить за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

З врахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, а також обставин, що пом`якшують його покарання, таких як щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обтяжуючих обставин тому обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 382 КК України, у виді штрафу в узгодженому сторонами угоди розмірі.

Дане покарання, визначене в угоді про визнання винуватості, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором в кримінальному провадженні та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 314, 373, 374,468-470,472- 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості 16 вересня 2022 року по кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000065 від 19 серпня 2022 року, укладену між прокурором Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 382 КК України, та призначити призначення:

за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим покаранням, призначити остаточно покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової технічної експертизи документів ( висновок №СЕ-19/109-22/8768-ДД від 25 серпня 2022 року) у кримінальному провадженні у розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 36 коп.

Речові докази: вилучене посвідчення водія, серія НОМЕР_3 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчаснький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: