Провадження № 1-кс/752/2419/21
У Х В А Л А

30 квітня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0001215 від 06.11.2019 року, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
16.03.2021 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0001215 від 06.11.2019 року.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат зазначила про те, що 16.12.2019 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва в межах зазначеного вище кримінального провадження накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності підозрюваній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися нею.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва про накладення арешту в межах кримінального провадження № 0001215 просила скасувати з тих підстав, що з матеріалів кримінального провадження № 0001215 було виділено кримінальне провадження № 0000354 від 03.04.2020 року в межах якого ОСОБА_3 перебувала у статусі підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190 КК України. Зазначила, що Печерським районним судом міста Києва у межах кримінального провадження № 0000354 ухвалено вирок яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 29.09.2020 року між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , за участі їх захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . При цьому, судом не вирішено питання щодо скасування арешту майна, накладеного у межах кримінального провадження № 0001215.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити клопотання, з підстав викладених у ньому.

Прокурор відділу Київської мської міської прокуратури ОСОБА_5 , який входить до складу групи прокурорів у межах кримінального провадження №0001215 не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до клопотання додатки, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про скасування арешту накладеного згідно ухвали слідчого судді від 16.12.2019 року підлягають задоволенню з наступних підстав.
16.12.2019 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності підозрюваній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися нею.

За правилами ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Встановлено, що з матеріалів кримінального провадження № 0001215 постановою прокурора виділено кримінальне провадження № 0000354 від 03.04.2020 року.

Вироком Печерського районного суду міста Києва у межах кримінального провадження № 0000354 ухвалено вирок яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 29.09.2020 року між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , за участі їх захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним
З огляду на обставини викладені у клопотанні, та зважаючи на те, що прокурор, який входить до складу групи прокурорів в межах кримінального провадження №0001215 не заперечував проти скасування арешту відповідно приходжу до висновку, що потреба у подальшому застосуванні цього заходу відпала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0001215 від 06.11.2019 року, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України , задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.12.2019 року у межах кримінального провадження № 0001215 від 06.11.2019 року, а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності підозрюваній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися нею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1