Справа № 344/4179/22
Провадження № 1-кс/344/1862/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Четвертого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого Четвертого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, в якій заявник просить скасувати постанову слідчого Четвертого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про закриття кримінального провадження № 0000041 від 28.04.2021 року і направити матеріали для подальшого розслідування; скасувати постанову слідчого Четвертого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про відмову у визнанні потерпілим від 08.02.2022 року і зобовязати повторно розглянути його.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні слідчий просив відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема :

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Четвертим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 28.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 382 та ч. 2 ст. 382 КК України.

Вказане кримінальне провадження зареєстроване на виконання ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду міста Львова, якими зобов`язано уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до ЄРДР на підставі заяв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення кримінальних правопорушень від 13.03.2021 року, 07.04.2021 року, 09.04.2021 року, щодо можливих неправомірних дій начальника Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , слідчих СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_7 , які полягають у невиконанні судових рішень - ухвал слідчих суддів Тисменицького районного суду Івано-Франківської області та Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у кримінальних провадженнях № 0000162 від 26.12.2012 року, № 0000218 від 24.05.2015 року та № 0000490 від 28.11.2019 року, постановлених за результатом розгляду скарг ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000041.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про відмову у визнанні потерпілим від 14 липня 2021 року, ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2021 року скасовано постанову слідчого Четвертого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 від 14.07.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні за № 0000041 від 28.04.2021 року. Зобов`язано слідчого Четвертого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 повторно розглянути клопотання про визнання потерпілим від 24.05.2021 р. та 25.05.2021 р.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про відмову у визнанні потерпілим від 20 вересня 2021 року, ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2021 року скасовано постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про відмову у визнанні потерпілим від 20 вересня 2021 року, якою ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021 року. Зобов`язано слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021 року повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021 року відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням викладених в даній ухвалі мотивів та прийняти відповідне процесуальне рішення, про що повідомити заявника.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 від 26 жовтня 2021 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.12.2021 року скасовано постанову слідчого Четвертого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 від 26.10.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні за № 0000041 від 28.04.2021 року. Зобов`язано уповноважену особу Четвертого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, у провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження № 0000041, розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та за результатами розгляду скарги прийняти процесуальне рішення, про що повідомити заявника.

08.02.2022 року ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000041.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 від 18 лютого 2022 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021 року.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 від 22 лютого 2022 року кримінальне провадження №0000041 від 28.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382, ч.1 ст.382 та ч.2 ст.382 КК України, закрито у звязку з відсутністю в діянні працівників Національної поліції України ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , працівника прокуратури ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч.1 ст.382, ч.1 ст.382 та ч.2 ст.382 КК України.

Скаржник вважає постанову про закриття кримінального провадження такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчий не ознайомився, та не вивчив матеріали кримінальних проваджень №0000162 від 26.12.2012, №0000218 від 24.05.2015 та №0000490 від 28.11.2019, не провів необхідні слідчі дії для прийняття рішення про закриття зазначеного кримінального провадження.

В той же час, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 5 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Адже, практика ЄСПЛ що до проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства ( рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.

Вказане кримінальне провадження зареєстроване на виконання ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду міста Львова, якими зобов`язано уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до ЄРДР на підставі заяв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення кримінальних правопорушень від 13.03.2021, 07.04.2021, 09.04.2021, щодо можливих неправомірних дій начальника Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , слідчих СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_7 , які полягають у невиконанні судових рішень ухвал слідчих суддів Тисменицького районного суду Івано-Франківської області та Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у кримінальних провадженнях №0000162 від 26.12.2012, №0000218 від 24.05.2015 та №0000490 від 28.11.2019, постановлених за результатом розгляду скарг ОСОБА_3 .

В ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні допитано як свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В постанові слідчий зазначив, що покази, які надали у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021 свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 також підтверджуються матеріалами кримінальних проваджень №0000162 від 26.12.2012, №0000218 від 24.05.2015 та №0000490 від 28.11.2019, копії яких було надано Коломийською окружною прокуратурою на запит Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.

Проаналізувавши доводи скарги та матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, оскільки слідчий не дослідив матеріали кримінальних проваджень №0000162 від 26.12.2012, №0000218 від 24.05.2015 та №0000490 від 28.11.2019, обмежившись матеріалами наданими Коломийською окружною прокуратурою на його запит.

Підсумовуючи наведене слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена слідчим без урахуванням усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного об`єму перевірочних дій, які були би достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення, постанова про закриття кримінального провадження є такою, що суперечить вимогам ст.ст.110, 284 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, скаржник вважає, що слід скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У відповідності до п. 33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 від 18 лютого 2022 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, підставою для відмови ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000041 від 28.04.2021 року, став висновок слідчого про те, що проведеними в ході досудового розслідування кримінального провадження слідчими (розшуковими) та процесуальними діями, не встановлено фактів завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Однак, слідчий суддя вважає, що висновок, викладений у оскаржуваній постанові, про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, на даному етапі розслідування, є передчасним, постанова не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а тому постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню та слід зобовязати слідчого повторно розглянути подане клопотання в порядку та строки передбачені ст. 220 КПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Четвертого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 від 22.02.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000041 від 28.04.2021.

Скасувати постанову слідчого Четвертого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 від 18.02.2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000041 від 28.04.2021.

Зобов`язати слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 08.02.2022 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000041 від 28.04.2021 в порядку та строки передбачені ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1