490/3909/22 18.10.2022
н/п 1-кп/490/509/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3909/22
У Х В А Л А

18 жовтня 2022 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 21.07.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2022 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Миколаївської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 21.07.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2022 року, вказаний обвинувальний акт було розподілено та передано для розгляду.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив передати вказане кримінальне провадження для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000398 від 05.11.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, яке перебуває в провадженні судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_7 .. При цьому, зазначив, що дані матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 були виділені на стадії досудового розслідування в окреме провадження із кримінального провадження №0000283 та обвинувачення ОСОБА_6 висунуте за тим же фактом злочинних дій (у співучасті з ОСОБА_4 ), що підтверджується однією доказовою базою. Станом на теперішній час, кримінальне провадження №0000398 відносно ОСОБА_6 перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , яке було надіслано на адресу суду разом із обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ризики, наявність яких встановлена судом при попередньому розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу не припинили свого існування та не зменшились до тієї міри, яка б гарантувала належну процесуальну поведінку обвинуваченого у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Зокрема, запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застосування до ОСОБА_4 інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник проти передачі вказаного кримінального провадження для вирішення питання про його об`єднання з іншим кримінальним провадженням відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечували.

Щодо поданого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник заперечував та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що дане клопотання подане з порушенням вимог ст.315 КПК України, а зазначені ризики є необґрунтованими та не підтвердженими. Просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали судової справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що станом на теперішній час на розгляді судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_7 перебуває обвинувальний акт, складений за результатом проведення досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000398 від 05.11.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, яке було виділено в окреме провадження із кримінального провадження №0000283 (судова справа №489/352/22 н/п 1-кп/490/56/2022). Обвинувачення ОСОБА_6 висунуте за тим же фактом злочинних дій (у співучасті з ОСОБА_4 ), що підтверджується однією доказовою базою.

З огляду на те, що на розгляді Центрального районного суду м.Миколаєва вже перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні одного й того ж кримінального правопорушення у співучасті з ОСОБА_4 , з метою забезпечення ефективного судового розгляду, дотримання розумних строків розгляду судової справи та інтересів обвинуваченого, суд вважає за необхідне передати дану судову справу для вирішення питання про її об`єднання із судовою справою №489/352/22 н/п 1-кп/490/56/2022 (кримінальне провадження №0000398) в одне провадження.

Щодо поданого клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Водночас, ст.17 Закону України від 23.08.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

Так, під час досудового розслідування, 14.09.2021 року до Центрального районного суду м.Миколаєва було подано клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак у судові засідання з розгляду вказаного клопотання останній не з`явився, приводом доставлений не був через неможливість встановлення місця знаходження.

20.09.2021 року за клопотанням прокурора ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

21.09.2021 року підозрюваного ОСОБА_4 на підставі постанови слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області оголошено у міжнародний розшук.

29.08.2022 року на підставі ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.07.2022 року про дозвіл на затримання розшукуваного підозрюваного, ОСОБА_4 було затримано в місті Києві та доставлено до Центрального районного суду м.Миколаєва.

30.08.2022 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 26.10.2022 року включно.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та бере до уваги доводи захисника ОСОБА_5 стосовно наявності позитивних обставин, які характеризують ОСОБА_4 , однак не вважає беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.

Так, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких останньому органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватими у інкримінованому злочині, зможе вплинути на потерпілого, свідків, які ще не допитувались під час судового розгляду; ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування); вчинити інші кримінальні правопорушення.

На наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні на даний час Україні території. Водночас, достовірно знаючи про кримінальне переслідування, будучи особою, повідомленою про підозру (особисто), ОСОБА_4 майже рік переховувався від органів досудового розслідування та суду, що повністю підтверджує існування зазначеного ризику. Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, як особисто, так і за допомогою посередників, може здійснювати протиправний вплив на потерпілого та свідків, з метою зміни показів під час судового розгляду, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодить кримінальному провадженню. Також, ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності, систематично вдавався до погроз та тиску потерпілого, в тому числі із залученням інших осіб, застосовував насильство щодо потерпілого. Станом на сьогоднішній день, ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, яке перебуває на розгляді в Заводському районному суді м.Миколаєва.

Разом з цим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 офіційно не працює, не має постійного та стабільного джерела прибутку, а також стан його здоров`я (відсутність даних щодо неможливості перебування в умовах ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" за станом здоров`я).

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Що стосується посилання захисника про порушення вимог ч.3 ст.315 КПК України з огляду на те, що суд під час підготовчого судового засідання приймає рішення не про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обирає його, на переконання суду, є безпідставними.

Виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 315 КПК України, терміни "застосування запобіжного заходу" та "обрання запобіжного заходу" використовуються як синонімічні (тотожні за своїм правовим значенням). Чіткого розмежування між поняттями "застосування запобіжного заходу" та "обрання запобіжного заходу", який би мав різні процесуальні наслідки, кримінальний процесуальний закон не містить.

Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2020 року (справа №635/108/19, провадження №51-4188км20) зазначив, що у диспозиціях статей 177, 178, 194, 199 КПК України, терміни "обрання запобіжного заходу" та "продовження запобіжного заходу" використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням. При цьому, обрання є первинною стадією під час застосування запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинною, що наступає за певних умов, до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як зазначалось вище, 30.08.2022 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 26.10.2022 року включно. Таким чином, суд під час підготовчого судового засідання до закінчення дії попереднього судового рішення слідчого судді, з урахуванням норм кримінального процесуального закону, має право розглянути питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (враховуючи те, що прокурор звернувся саме з таким клопотанням).

Отже, доводи захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідних для тримання під вартою, а тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 183, 194, 197, 217, 315, 334 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000283 від 21.07.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України (судова справа №490/3909/22 н/п 1-кп/490/509/2022), відповідно до вимог ст.334 КПК України, передати Центральному районному суду м.Миколаєва у складі головуючого - судді ОСОБА_7 для вирішення питання про об`єднання матеріалів кримінального провадження за цим обвинувальним актом в одне судове провадження з матеріалами кримінального провадження №0000398 від 05.11.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України (судова справа №489/352/22 н/п 1-кп/490/56/2022), яке перебуває на розгляді Центрального районного суду м.Миколаєва у складі головуючого - судді ОСОБА_7 ..

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 16 грудня 2022 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю - відмовити.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1