справа № 631/622/22
провадження № 1-кп/631/96/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , вивчивши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку разом із доданими до нього матеріалами й розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2022 року під № 0000048, щодо обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженку села Вільхуватка Нововодолазького району Харківської області,

громадянку України, із середньою освітою, заміжню, без утриманців,

ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , раніше несудиму, яка є пенсіонеркою, зареєстрована та фактично мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

30 вересня 2022 року під вхідним № 2757/22-вх до Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку, передбаченому статтями 291, 293, 301 та 302 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений прокурором обвинувальний акт із доданими до нього документами разом із клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2022 року під № 0000048, щодо вчинення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінального правопорушення у виді кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (а. с. 99).

Зазначений обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження зареєстровано під єдиним унікальним № 631/622/22 (провадження № 1-кп/631/96/22) та передано на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 (а. с. 100).

Пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому обвинувальний акт із доданими до нього документами надійшов на розгляд належного та повноважного суду.

Вирішуючи питання щодо здійснення судового провадження у першій інстанції, судом встановлено, що прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , якій згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України на підставі постанови про призначення групи прокурорів, прийнятої 23.09.2022 року заступником керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_4 надані відповідні повноваження процесуального керівника у цьому провадженні, надіслала обвинувальний акт разом із клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а. с. 3 - 6, 14, 20).

Частиною 2 статті 381 кримінального процесуального кодифікованого закону України визначено, що якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд розглядає його без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

При цьому, як передбачено частинами 1 і 3 статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду, він до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додає їх відповідні письмові заяви та матеріали досудового розслідування.

Вивчаючи матеріали кримінального провадження, суд упевнився, що потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 29 вересня 2022 року надала прокуророві свою письмову згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням її права апеляційного оскарження згідно із частиною 2 статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, а також з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, що викладено у формі відповідної заяви (а. с. 3, 9).

Також, суд переконався, що й підозрювана ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності захисника ОСОБА_6 , що діє за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням № 1806 від 28.09.2022 року та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 1772, виданим 29.08.2012 року на підставі рішення Харківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 13 від 29.08.2012 року, склала письмову заяву щодо беззаперечного визнання нею своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до змісту частини 2 статті 302 Кримінального процесуального кодексу України та наданням згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а. с. 10 11, 95, 96 97 98).

Перевіркою матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2022 року під № 0000048, щодо вчинення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінального правопорушення у виді кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, та змісту обвинувального акта із доданими до нього документами, зокрема, письмовою заявою підозрюваної, засвідченою її підписом та підписом її захисника, доведене беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості у інкримінованому їй органом дізнання кримінальному проступку за встановлених дізнанням обставин.

Також, оскільки ОСОБА_2 не є особою, визначеною пунктом 14 статті 31 Кримінального процесуального кодексу України, а кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, не віднесене до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому згідно з приписами частини 1 статті 31 вказаного вище процесуального кодексу судочинство у цій справі слід здійснити професійним суддею місцевого загального суду одноособово.

За викладених обставин, у відсутність наявних перешкод для здійснення судового розгляду у п`ятиденний строк з дня отримання цього обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, з урахуванням приписів частини 7 статті 115 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за можливе за результатами спрощеного провадження ухвалити вирок.

Отже, органом досудового розслідування встановлено та не оспорюється учасниками судового провадження, що 22 вересня 2022 року близько 17 годин 00 хвилин ОСОБА_5 знаходилась вдома за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час до останньої в будинок зайшла її невістка ОСОБА_7 та сказала, що до них до двору йде ОСОБА_2 . ОСОБА_5 вийшла за двір та побачила, що ОСОБА_2 вже пішла до себе додому, а в дворі лежить згорнутий аркуш паперу з чимось чорним в середині. ОСОБА_5 зрозуміла, що даний згорток паперу їй в двір кинула ОСОБА_2 та вирішила піти до останньої додому за адресою: АДРЕСА_1 ,- щоб віддати той даний згорток. Підійшовши до двору за вищевказаною адресою, між ними розпочався словесний конфлікт. У вказаний час та в указаному місці, ОСОБА_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів раніше виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді спричинення невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла останній один удар побутовим пластмасовим відром, яке було у неї в правій руці, по голові в область лоба. В результаті нанесення вищеописаного удару у ОСОБА_5 відповідно до висновку експерта № 12-14/55-НВ/22 від 23.09.2022 року утворилась забійна рана в лобній ділянці, садна на обличчі, правій кисті, що утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактною поверхнею можливо за 1 добу до огляду, способом, на який вказує потерпіла. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження, які викликали не значні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів (пункт 2.3.2. «б» і 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року). Відповідно до висновку експерта № 12-14/57-НВ/22Ч2-14/55-НВ/22 від 26.09.2022 року між спричиненими тілесними ушкодженнями та незначними скороминучими наслідками мається причинний зв`язок.

Таким чином, своїми умисними діями 22.09.2022 року ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення проти здоров`я ОСОБА_5 у виді умисних легких тілесних ушкоджень.

Тому всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час досудового розслідування у формі дізнання, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 доведена повністю. Дії її відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, у зв`язку із чим обвинувачена підлягає кримінальному покаранню.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд керується нормою прямої дії, а саме приписом частини 2 статті 61 Конституції України щодо того, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, й ураховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, данні про її особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують їй покарання.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, санкції частини 1 статті 125 цього ж кодексу, а також особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченою дійсно вчинене кримінальне правопорушення, яке кримінальним законом вважається проступком.

Вивчаючи особу винної шляхом з`ясування стану її здоров`я, поведінки до вчинення проступку, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_2 на момент вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення раніше не судима (а. с. 72 зворот), досягла пенсійного віку (а. с. 75), заміжня (а. с. 75 зворот), утриманців не має, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВОВОДОЛАЗЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ» НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ не перебуває (а. с. 69 - 71), має постійне місце реєстрації (а. с. 75 зворот), за яким характеризується задовільно (а. с. 73), на обліку районного сектора з питань пробації не знаходиться (а. с. 68), у вчиненому щиро розкаялась та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В силу приписів частини 3 статті 67 Кримінального кодексу України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не визнано.

Пленум Верховного суду України у пункті 1 своєї Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також судом при призначенні покарання повинні враховуються і вимоги статті 50 вказаного кодексу, тобто, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги викладене, а також ураховуючи санкцію кримінального проступку, що інкримінується ОСОБА_2 у провину, а також те, що вона є особою, перелік яких наведений у частині 3 статті 56 та частині 2 статті 57 Кримінального кодексу України, суд вважає, що її виправлення можливе без ізоляції засудженої від суспільства шляхом накладення на неї грошового стягнення, а тому їй необхідно призначити покарання в межах, встановлених частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України, у виді штрафу, так як саме таке покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

На думку суду це відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, які захищаються, та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Обговорюючи питання про призначення саме такого покарання, суд керується принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує особу винної, обставини та характер вчиненого нею кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, відсутність не відбутих та не погашених судимостей, наявність постійного місця мешкання та реєстрації, факт того, що вона є пенсіонеркою, а тому має постійний та стабільний дохід, відсутність до неї претензій з боку потерпілої як матеріального, так і морального характеру, а також щире каяття винної і активне сприяння розкриттю цього кримінального правопорушення, й вважає, що саме така міра покарання сприятиме вихованню її в дусі додержання законів України, формуванню в неї звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати діяння, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Також, призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд не знаходить підстав для застосування положень статті 69 чи 69-1 та 75 Кримінального кодексу України у зв`язку з відсутністю передумов, за яких ці норми права мають бути застосовані.

В рамках цього кримінального провадження цивільний позов поданий не був.

Відповідно до пункту 7 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази: електронний носій СD-R диск, марки Verbatim, 52х, 700 МВ, з написом «с. Павлівка, 22.09.2022» із інформацією у виді відеозапису, визнаний постановою, прийнятою дізнавачем СД ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 26.09.2022 року та долучений до матеріалів кримінального провадження (а. с. 48 - 49, 46),- підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

В межах цього кримінального провадження процесуальних витрат не має, заходи забезпечення не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; статтями 12, 50, 53, 56, 67, 65 67 і частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (зі змінами та доповненнями), а також статтею 31, пунктом 7 частини 9 статті 100, статтями 291, 293, 302, 349, 368 371, 372 376, 381, 382, 392, 393 395 і 532 535 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винною у пред`явленому їй обвинуваченні, передбаченому частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, і призначити їй по даній нормі закону покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510,00 гривень (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази: електронний носій СD-R диск, марки Verbatim, 52х, 700 МВ, з написом «с. Павлівка, 22.09.2022» із інформацією у виді відеозапису, визнаний постановою, прийнятою дізнавачем СД ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 26.09.2022 року та долучений до матеріалів кримінального провадження,- залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Копію цього судового рішення не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок може бути подана апеляція в Харківській апеляційний суд через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня отримання його копії, із застосуванням особливостей, викладених у частині 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, що набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1