Справа № 369/3378/22
Провадження № 1-кп/369/1628/22
В И Р О К
іменем України
17.06.22 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000070 від 09.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Поліське Київської області, громадянки України, яка має повну середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

09.01.2022 року близько 19.10 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кухонним ножем, який взяла зі столу та тримала в правій руці, нанесла ОСОБА_5 один удар у черевну порожнину, чим спричинила потерпілому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота справа з ушкодженням печінки та внутрішнє-черевною кровотечею, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнала та пояснила, що вісім років вона співмешкала з ОСОБА_6 , який останнім часом погано ставився до її матері. 09.01.2022 року вона зайшла на кухню та побачила і почула, що ОСОБА_7 обзиває нецензурними словами її матір та замахнувся її вдарити, а коли ОСОБА_8 зрозумів, що вона, ОСОБА_9 , зайшла на кухню, то продовжуючи нецензурну лайку, направився в її сторону, тому вона взяла в руку кухонний ніж, яким вдарила ОСОБА_8 в живіт, після чого ніж поклала та пішла на вулицю, викликала швидку. Після отриманого ножового поранення ОСОБА_8 ходив по будинку та тримався за живіт допоки не приїхали медики, каретою швидкої його відвезли до лікарні. Також ОСОБА_9 не заперечувала, що 09.01.2022 року була на підпитку. У вчиненому щиро розкаялась, просила її суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення не подавав.

Враховуючи позицію обвинуваченої, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та обвинуваченому та прокурору роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченої та дослідженням обставин, які характеризують її особу.
На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена в обсязі висунутого їй обвинувачення, тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, характеризуючі дані її особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого нею діяння, а саме, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_4 раніше не судима, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а тому, з урахуванням викладеного, ставлення обвинуваченої до вчиненого, вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті зі звільненням від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку, оскільки приходить до переконання, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у справі кухонний ніж, який перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_10