Справа № 136/663/22
провадження №1-кс/136/216/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000076 від 27.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, щодо нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначені КПК України строки,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2022 до Липовецького районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000076 від 27.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, щодо нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначені КПК України строки.

Ухвалою суду від 05.07.2022 було відкрито провадження за вищевказаною скаргою, витребувано матеріали кримінального провадження, в рамках якого подано скаргу.

Скаргу мотивовано тим, що 27.06.2022 ОСОБА_3 звернувся до Липовецького ВП Немировського відділу ГУНП у Вінницькій області з клопотанням про виключення відомостей про його розшук у кримінальному провадженні № 000076 від 27.07.2020 з Єдиного реєстру досудових розслідувань та з офіційних сайтів Національної поліції України, оскільки розшук було оголошено із грубим порушенням норм діючого КПК України, оскільки він не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, так як підозра у визначений законодавцем спосіб йому не була вручена, правових підстав для оголошення його розшуку не було, при цьому, він не вчиняв жодних дій щодо ухилення від органів досудового розслідування, слідчому було достовірно відомо його місцеперебування та місцезнаходження, у зв`язку із чим просив слідчого у своєму зверненні виключити відомості з ЄРДР про його розшук.

Приймаючи до уваги, що його клопотання у визначений ст.220 КПК України строк не було розглянуто слідчим, це стало підставою звернення до слідчого судді із даною скаргою, в якій він просить суд:

зобов`язати слідчого Липовецького відділу поліції Немировського відділу ГУНП у Вінницькій області припинити незаконний розшук ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 000076, внесеному до ЄРДР 27.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України;

зобов`язати слідчого Липовецького відділу поліції Немировського відділу ГУНП у Вінницькій області видалити з Єдиного реєстру досудових розслідувань та з офіційних сайтів Національної поліції України інформацію про розшук з 12.10.2021 ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 000076, внесеному до ЄРДР 27.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.

У судове засідання заявник не з`явився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Слідчий, дії якого оскаржуються, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги, до суду не з`явився, що в силу вимог ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи обмежений строк, передбачений КПК України для розгляду таких процесуальних питань, не вбачає правових підстав для відкладення розгляду скарги, тому проводить розгляд в даному судовому засіданні на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів, при цьому фіксування судового процесу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та дослідивши матеріали додані до неї, а також матеріали кримінального провадження, встановив, що 27.07.2020 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000076, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

12.10.2021 було внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження, що були предметом дослідження слідчим суддею встановлено, що 16.11.2021 у кримінальному провадженні №0000076 від 27.07.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Окрім цього, було встановлено, що на останню відому адресу проживання ОСОБА_3 надіслані були повістки про виклик в якості підозрюваного та необхідність його прибуття на 18.10.2021 та 25.10.2021 до прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури для проведення процесуальних дій, однак останній до прокурора у визначений час не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.

Згідно відстеження, зробленого на офіційному веб-порталі оператора поштових відправлень "Укрпошта", повістка від 19.10.2021 не вручена, інші причини.

16.11.2021 підозрюваного ОСОБА_3 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що останній без поважних причин не з`являється на виклики прокурора.

Як вбачається із матеріалів доданих до скарги, ОСОБА_3 звернувся до начальника Липовецького ВП Немирівського ГУНП у Вінницькій області із клопотанням датованим 27.06.2022, яке направив засобами поштового зв`язку 01.07.2022 (про що свідчить фіскальний чек АТ "Укрпошта"), в якому просив виключити відомості про його розшук з Єдиного реєстру досудових розслідувань та з офіційних сайтів Національної поліції України в кримінальному провадженні № 000076, внесеному до ЄРДР 27.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.

У скарзі ОСОБА_3 вказує, що вказане клопотання не було розглянуто слідчим у відповідності до вимог ст.220 КПК України, що стало підставою звернення до суду із даною скаргою.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до наказу за №995 від 08.12.2020 Національної поліції України "Про затвердження змін до структури територіальних підрозділів поліції" та наказу ГУ НП у Вінницькій області за №983 від 16.12.2020 "Про організаційно-штатні зміни ГУНП у Вінницькій області", Липовецький ВП Немирівського ГУНП у Вінницькій області змінено на Відділ поліції №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідує, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до цієї норми, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Отже, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо невиконання процесуальних дій або неприйняття процесуальних рішень, обов`язків, які входять до повноважень прокурора чи слідчого, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, направлене ОСОБА_3 клопотання датоване 27.07.2022, і відправлене 01.07.2022 (про що свідчить штамп на поштовому конверті), надійшло до відділу поліції 06.07.2022 та було зареєстроване за №225/І-229-2022.

За наслідками розгляду клопотання 08.07.2022 старшим слідчим СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у задоволені заявленого клопотання. Таке рішення слідча мотивувала тим, що ОСОБА_3 надалі продовжує переховуватись від органів досудового розслідування, не вказує свій номер телефону у своїх клопотаннях - скаргах, які неодноразово ним були надіслані на адресу ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. Разом з тим встановлено, що ОСОБА_3 вказує недостовірну інформацію щодо місця свого проживання, так як у скаргах вказує Донецьку область, Слов`янський район, смт. Билбасівка, однак штамп про відправку листів на конвертах значиться м. Київ. ОСОБА_3 отримавши відповіді та повідомлення в найкоротший термін з`явитись до СВ ВП № 4, проігнорував це. 16.06.2022 слідчим суддею Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_5 було винесено ухвалу про відмову у задоволенні аналогічної скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.
Вказана постанова 08.07.2022 направлена ОСОБА_3 , про що свідчить супровідний лист за вихідним номером 5693/229/02-2022, що є у матеріалах кримінального провадження. Крім того у супровідному листі вказано, що ОСОБА_3 необхідно з`явитись у найкоротший термін до СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що по вул. Г. Майдану, 75, м. Липовець, Вінницької області та вказати номер телефону по якому з ним можна буде підтримувати зв`язок.

Тобто клопотання ОСОБА_3 розглянуто слідчим належним чином з дотриманням відповідних процесуальних строків.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, що надані слідчим на вимогу слідчого судді, встановлено, що ОСОБА_3 в силу приписів ч.1 ст.42 КПК України, набув статусу підозрюваного, незважаючи на те, що повідомлення про підозру йому безпосередньо не було вручено, утім наявні в матеріалах докази свідчать, що слідчим та прокурором було вжито заходів для вручення її у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, утім місце перебування чи місцезнаходження підозрюваного за матеріалами кримінального провадження не було встановлено, на виклики слідчого він не являвся, що стало підставою для оголошення його розшуку шляхом винесення постанови відповідного змісту.

Отож наведені у скарзі ОСОБА_3 доводи спростовуються дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що метою розшуку, який у межах своєї компетенції проводять слідчий і оперативні підрозділи, є встановлення місця перебування підозрюваного та його затримання. При виявленні підозрюваного і затриманні його для етапування до місця досудового розслідування розшук рішенням слідчого припиняється, про що негайно повідомляються органи й особи, які брали участь у його розшуку. Затримання розшукуваного підозрюваного оформляється протоколом затримання, до якого приєднуються документи, котрі були підставою для розшуку.

З огляду на викладене, слідчий суддя враховує, що вирішення питання про оголошення розшуку підозрюваного належить до виключної компетенції слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, саме в рамках їх повноважень є прийняття відповідних процесуальних рішень та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як було встановлено слідчим суддею, клопотання ОСОБА_3 було розглянуто слідчим у межах строку визначеного ст.220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомлено підозрюваного шляхом направлення на зазначену ним у клопотанні адресу.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що й правових підстав для виключення слідчим відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань про розшук підозрюваного не було, оскільки підозрюваний самостійно не з`явився, а процесуальних рішень за наявності яких мають бути внесені відомості до ЄРДР про відновлення кримінального провадження із розшуком підозрюваного матеріали кримінального провадження не містять.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 36, 40 КПК України).

З огляду на викладене у контексті приведених норм КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим дотримано вимог діючого законодавства при проведенні досудового розслідування даного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_3 27.05.2022 вже звертався до слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області з аналогічною скаргою з аналогічними вимогами. Ухвалою слідчого судді від 16.06.2022 у задоволенні скарги ОСОБА_3 було відмовлено в повному обсязі. Ухвала набрала законної сили.

В той же час, дана скарга, що розглядається слідчим суддею, датована 27.06.2022, подана ОСОБА_3 одночасно з клопотанням на адресу начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. Тобто, звертаючись до слідчого з клопотанням, та не дочекавшись його розгляду, ОСОБА_3 в той же день звертається до слідчого судді зі скаргою на неналежний розгляд слідчим його клопотання та невчинення ним відповідних процесуальних дій. З огляду на це, слідчий суддя робить висновок, що подаючи скаргу, ОСОБА_3 ставить собі за мету не розгляд її по суті, а повторний розгляд слідчим суддею тих питань, які уже були предметом розгляду слідчого судді з метою постановлення нового рішення, яке б задовольнило скаржника. Така процесуальна поведінка ОСОБА_3 розцінюється слідчим суддею як зловживання своїми процесуальними правами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі Мельник проти України право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Крім того, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000076 від 27.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, щодо нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначені КПК України строки - відмовити.

Копію ухвали направити скаржнику ОСОБА_3 та до Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1