Справа № 199/2409/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 40000045 від 06.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 4, ст. 289 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2022 до суду надійшло клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 40000045 від 06.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 4, ст. 289 ч. 2 КК України.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.05.2022 надійшла заява, про те, що в березні 2022 невстановлена особа, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникла до будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та незаконно заволоділа транспортними засобами марки Nissan, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , Mazda, модель 6, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , та квадроциклом державний номер реєстрації НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_6 .

Таким чином, під час досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на зазначені вище транспортні засоби з метою збереження речових доказів.

Прокурор до судового засідання не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..

Згідно до ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Cтаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Вирішуючи клопотання суд враховує, що вищевказані речові докази можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

У ході досудового розслідування є підстави вважати, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 237 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 40000045 від 06.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 4, ст. 289 ч. 2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

1) автомобіль Mazda, модель 6, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 ;

2) автомобіль Nissan, модель Pathfinder R51, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ;

3) квадроцикл Linhai, модель 500, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , та заборонити відчуження, використання та експлуатацію вказаних транспортних засобів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя