Номер провадження: 11-сс/813/579/22
Номер справи місцевого суду: 947/7408/22 1-кс/947/3068/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000480 від 26.03.2022 року, відносно:
ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина України, з середньою освітою, директора ТОВ «Одеса-Море», одруженого, маючого на утриманні 4 неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Застосовано до ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.05.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком випадків офіційного повідомлення про необхідність евакуації відповідно до діючого законодавства. Зобов`язавши негайно повідомляти слідчого про місце свого перебування під час евакуації.
Покладено на підозрюваного строком до 26.05.2022 року, в межах строку досудового розслідування, відповідні обов`язки.
Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, в якій не оскаржуючи обґрунтованість підозри, захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за місцем постійного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що слідчим суддею в порушення вимог ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за власною ініціативою, оскільки орган досудового розслідування наполягав на застосуванні до підозрюваного іншого запобіжного заходу у вигляді заборони залишати житло у певний період доби, а не цілодобово.

Учасники провадження були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, прокурор та захисник підозрюваного подали заяви в яких просили розглянути справу без їх участі, у зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін кримінального провадження.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181 КПК.

Відповідно до ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ст. 178 КПК, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у період часу з 20 годин 00 хвилин по 06 годин 00 хвилин мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК.
Зміст клопотання про застосування запобіжного заходу свідчить про те, що слідчим дотримані вимоги ст. 184 КПК.
Статтею 194КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наведені норми процесуального закону вказують на те, що слідчий суддя, отримавши клопотання, був зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 184 КПК та розглянути його в чіткій відповідності до положень ст. 194 КПК.
Частиною 5 статті 194 КПК визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Таким чином, встановивши наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість висунутої підозри, слідчий суддя мав оцінити доводи клопотання та докази на підтвердження існування ризиків, які обґрунтовують застосування запобіжного заходу щодо якого заявлене клопотання, та прийняти рішення по суті клопотання.
Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя не дотримався зазначених вимог процесуального закону, оскільки мотивуючи рішення про задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, погодившись з існуванням обґрунтованої підозри, наявністю ризиків передбачених ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, задовольнив клопотання, проте застосував до підозрюваного більш суворий запобіжний захід.
Таке рішення слідчого судді апеляційний суд визнає необґрунтованим.
Кримінальний процесуальний Кодекс України чітко визначає, що повноваження будь-якого суб`єкта кримінального процесу визначаються лише цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК до повноважень слідчого судді першої інстанції належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.
Разом з цим, в даній справі, слідчий суддя прийняв рішення, яке має зовсім протилежний ефект, оскільки під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя допустив істотні порушення вимог КПК, зокрема вийшов за межі своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законом та застосував більш суворий запобіжний захід, що суперечить самій суті судового контролю.
Апеляційний суд наголошує, що під час проведення досудового розслідування, зокрема в контексті вирішення питання про застосування запобіжного заходу, на слідчого суддю покладаються особливі повноваження з нагляду та оцінки процесуальної діяльності учасників кримінального провадження і контролю за дотриманням конституційних прав та свобод підозрюваного.
Саме слідчий суддя повинен об`єктивно оцінити представлені докази на підтримку клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Забезпечення контролю за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб, які беруть участь у досудовому слідстві, покладає на слідчого суддю обов`язок спостереження за діями передусім правоохоронних органів, як носіїв владних функцій, на надання оцінки наявності підстав для застосування конкретного та запропонованого органом досудового розслідування чи прокурором запобіжного заходу, який обмежує права підозрюваного, а також наявності достатності для цього законних підстав.
З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя не дотримався принципу здійснення своїх повноважень у визначених законом межах, фактично перебрав на себе функції сторони обвинувачення, оскільки фактично висловився про недостатність застосування до підозрюваного запропонованого органом досудового розслідування та прокурором заходу забезпечення кримінального провадження, що суперечить не тільки приписам п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК, а і базовим принципам здійснення правосуддя та кримінального процесу в цілому.
Вказані обставини свідчать про недотримання слідчим суддею вимог процесуального закону щодо порядку судового розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частина 1 ст. 412 передбачає, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний суд визнає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що в порядку п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК, підлягає безумовному скасуванню з постановленням нової ухвали.
Водночас апеляційним судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2022 року затверджено угоду від 31.03.2022 про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_6 та визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі якої призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Скасовано запобіжний захід у виді домашнього арешту та вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Оскільки, ухвала Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 втратила свою чинність, тому апеляційний суд не вправі розглядати клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
За наведених обставин провадження за клопотанням слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає закриттю.
З огляду на те, що апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та закриття провадження за клопотанням слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційна скарга захисника не розглядається по суті апеляційних вимог.
Одночасно, апеляційний суд вважає, що встановлені апеляційним судом істотні порушення вимог КПК, допущені слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, потребують відповідного реагування.
З урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 14.06.2021 року (справа №686/9636/18), апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст. 369, 418 КПК, вважає за необхідне звернути особливу увагу суду першої інстанції на встановлені у кримінальному провадженні факти порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, для вжиття належних та дієвих заходів реагування, з метою неприпустимості аналогічних порушень вимог КПК під час розгляду слідчим суддею клопотань органу досудового розслідування про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 184, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000480 від 26.03.2022 року, відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України- скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за клопотанням слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Звернути увагу суду першої інстанції на неприпустимість допущення істотних порушень КПК України під час розгляду клопотання органу досудового розслідування щодо застосування запобіжних заходів, встановлених апеляційним судом та викладених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4