Справа № 308/9429/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/727/22 (справа № 308/9429/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670 від 20 червня 2022 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, в подальшому Указом Президента України від 24 травня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 24 серпня 2022 року строком на 90 діб.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи 20.06.2022 близько 14:30 год., перебуваючи на території ринку біля торгового павільйону ГЗ № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: м. Ужгород вул. Минайська, 16, відкрито із застосуванням насильства, що не було небезпечним для життя чи здоров`я, шляхом нанесення ударів власного рукою стиснутою в кулак в область голови потерпілого ОСОБА_7 , від яких останній впав на землю, після чого ОСОБА_4 заволодів двоколісним велосипедом марки «Турист», вартість якого, згідно висновку експерта становить 2 467 грн., після чого разом з викраденим майном покинув місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В результаті вказаного нападу ОСОБА_7 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах лівої скроневої ділянки голови на фоні травматологічного набряку м`яких тканин та верхньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, саден на шкірних покривах задньої-зовнішньої поверхні середньої третини лівого плеча, задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, правого та лівого колінних суглобів по передній поверхні з переходом на верхню третину гомілки, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції України і ст. 18 КПК України, свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав повністю за обставин зазначених у обвинувальному акті, погодився давати покази та пояснив все так, як зазначено вище, та приймаючи до уваги те, що прокурор, потерпілий та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають долю речових доказів та розмір судових витрат.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ужгород, Закарпатської області, громадянин України, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, не одружений, з середньою освітою, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Потерпілий подав до суду заяву від 23.08.2022 року про відсутність претензій до ОСОБА_4 , оскільки останній відшкодував йому вартість лікування, просив його не карати.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , які передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_4 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, а також наявність однієї обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, як характеризуючі дані суд приймає до уваги те, що він має зареєстроване місце проживання та міцні соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинення кримінального правопорушення відбулося через тяжкий збіг обставин, як пояснив обвинувачений «у нього померла дружина, тому він вжив алкогольні напої і наробив біди», відтак суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 основного покарання з урахуванням статті 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України, а саме:

-за ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1, п. 5, 6 ч. 3 ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_4 а обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин (алкогольних напоїв).

Як зазначено у ч. 1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.
Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 1 ст. 377 КПК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі судового засідання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим заявлений не був.

Судові витрати по кримінальному провадженні за проведення товарознавчої експертизи від 14.07.2022 року №СЕ-19/107-22/5805-ТВ у розмірі 943, 90 грн. слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, з урахуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1, п. 5, 6 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 а обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин (алкогольних напоїв).

У відповідності до ч. 1 ст. 377 КПК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , серія і номер паспорту, ідентифікаційний номер суду невідомі, на користь держави 943,90 грн. (Дев`ятсот сорок три гривні 90 копійок) судових витрат на проведення товарознавчої експертизи від 14.07.2022 року №СЕ-19/107-22/5805-ТВ.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:
-двоколісний велосипедом марки «Турист», який був визнаний речовим доказом за постановою від 20.06.2022 року та за розпискою від 19.07.2022 року переданий потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на відповідальне зберігання, - вважати повернутим його власнику, законному володільцю;
-два DVD диски, які упаковано в два окремі паперові конверти білого кольору, з наявними пояснювальними написами, які були визнані речовими доказами за постановою від 27.06.2022 року, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, а також направити поштою потерпілому.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1