Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/170/22
Провадження № 1-кп/391/50/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2022 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Компаніївка, Кіровоградської області, громадянки України, з освітою 8 класів, не працюючої, не одруженої, на утриманні малолітніх та недієздатних осіб не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту, 30.01.2022 р., в період часу з 13:00 по 18:00 год, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебувала в гостях за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 . Перебуваючи в квартирі за вищевказаною адресою, у ОСОБА_4 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи в спальній кімнаті вказаного домоволодіння, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03 Core 2/32 Gb Blak» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , згідно висновку експерта № СУ-19/112-22/2660-ТВ від 29.04.2022, ринкова вартість станом цін на 30.01.2022 складає 2613,60 грн., котрий належав ОСОБА_6 .
Після цього ОСОБА_4 зникла з місця вчинення кримінального проступку та розпорядилась викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2613,60 грн.
Дії ОСОБА_7 в ході досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою винність в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала у повному обсязі, просила затвердити угоду про примирення. Її захисник підтримав позицію обвинуваченої.
Потерпілий ОСОБА_6 , також просив затвердити угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти розгляду та затвердження угоди про примирення.
15.06.2022 року між обвинуваченою ОСОБА_4 , та потерпілим ОСОБА_6 , було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, віднесено, відповідно до ст. 12 КК України, до кримінального проступку. Дане провадження не є провадженням щодо юридичної особи.
Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 заявили, що цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, в тому числі щодо оскарження вироку.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснені.
Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам КК України та КПК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання в виді 80 годин громадських робіт не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник та потерпілий ОСОБА_6 погоджуються на призначення узгодженого покарання в виді громадських робіт строком 80 годин.
Прокурор не заперечував проти вказаного покарання.
Положення ст. 473 КПК України обвинуваченій та потерпілому зрозумілі, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення їм відомі (в тому числі щодо апеляційного та касаційного оскарження, відмова від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, для потерпілого - змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, в подальшому вимагати притягати обвинуваченого за відповідне кримінальне правопорушення до кримінальної відповідальності).
Матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано. Потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченої не має.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 , обвинувачену ОСОБА_4 вважає необхідним визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), та призначити останній узгоджене між обвинуваченою та потерпілим та зазначені вище вид та міру покарання.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.
Керуючись ст. ст. 368, 468, 469, 471, 473- 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 15.06.2022 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання в виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Витрати за проведення експертиз по справі в сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривня 72 копійки стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази по кримінальному провадженні: sim-картка з № 380/-96-818-40-21, оператора «Київстар», яка повернута ОСОБА_4 , залишити останній; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03 Core 2/32 Gb Blak» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , який повернуто власнику ОСОБА_6 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржено з урахуванням положень ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій, її захиснику, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1