Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/456/22
Провадження № 1-в/553/119/2022
У Х В А Л А
Іменем України

27.05.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільне подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про застосування умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вовкове Березівського району Одеської області, неодруженого, освіта середня, до арешту проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11.05.2017 року Березовським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-по даній засудженого 13.09.2018 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 289, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 14.09.2018 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області виправлено описку від 13.09.2018 року, а саме вказано: відповідно до ст. 71 ч.1 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишено без змін,-

ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року адміністрація Полтавської виправної колонії № 64 та голова спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради звернулись до суду з спільним поданням про застосування умовно - дострокового звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, відносно ОСОБА_4 посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 частини строку покарання та за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. Засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ДУ «Одеська виправна установа виконання покарань №21» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

За час перебування у ДУ «Південна виправна колонія № 51» характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

Засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ДУ « Полтавська виправна колонія № 64» з 10.07.2019 року мав 6 стягнень, в тому числі один раз поміщався до ДІЗО, стягнення погашені, має 9 заохочень.

В судовому засіданні представник Полтавської виправної колонії № 64 та засуджений ОСОБА_4 подання підтримали.

Прокурор в судовому засіданні вказував про те, що не зважаючи, що протягом строку відбування покарання до засудженого ОСОБА_4 було застосовано 6 стягнень, які погашені та, які були допущені засудженим в період з 12.07.2019 року по 04.09.2019 року, у період адаптації засудженого, тому приймаючи до уваги, що засуджений характеризується, як особа, яка довела своє виправлення та те, що засуджений працевлаштований, вказував про можливість застосування відносно засудженого умовно - дострокового звільнення.

В судове засідання представник спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради не з`явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд подання у відсутність їх представника, подання підтримує в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 засуджений 13.09.2018 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 289, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 14.09.2018 року виправлено описку від 13.09.2018 року, а саме вказано: відповідно до ст. 71 ч.1 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишено без змін.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ДУ «Одеська виправна установа виконання покарань №21» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

За час перебування у ДУ «Південна виправна колонія № 51» характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

Засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ДУ « Полтавська виправна колонія № 64» з 10.07.2019 року мав 6 стягнень, в тому числі один раз поміщався до ДІЗО, стягнення погашені, має 9 заохочень.

Станом на 24.01.2022 року відбута частина строку покарання становить03 роки 07 місяців 06 днів, тобто засуджений відбув 2/3 частини строку покарання.

Разом з цим, оцінюючи поведінку засудженого за весь час відбування покарання, суд приходить до наступних висновків.

Так, дійсно під час попереднього ув`язнення, саме після винесення судом вироку, засуджений порушував встановлений порядок утримання в зв`язку з чим в період часу з 12 липня 2019 року по 04.09.2019 року до засудженого було застосовано 6 стягнень, в тому числі один раз ОСОБА_4 поміщався до ДІЗО.

Разом з цим, суд звертає свою увагу, що всі ці шість дисциплінарних проступки були однотипними порушення форми одягу, невихід до їдальні та відмову виконувати обов`язки чергового, що не відносилися до грубих, та були вчинені протягом досить короткого проміжку часу, а саме протягом 1,5 місяці періоду адаптації засудженого.

Негативна поведінка засудженого спостерігалася одразу після його прибуття до ДУ «Полтавська виправна колонія № 64», але разом з цим правомірність та обґрунтованість покладених на нього стягнень викликає у суду обґрунтовані занепокоєння та сумніви.

Тобто, посадовими особами ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» на другий день перебування у даній установ було накладено на засудженого стягнення у вигляді догани та 17.07.2019 року накладено сувору догану, та 22.07.2019 року у вигляді ДІЗО, тобто від середнього дисциплінарного стягнення до найсуворішого його виду, що є неприпустимими в період початкової адаптації особи до умов відбування покарання.

Наступні три стягнення ( попередження та дві догани) були накладені протягом часу з серпня до 04 вересня того ж року, що також підтверджує упереджене ставлення представників адміністрації до даного засудженого.

Таким чином, суд приходить до переконливого висновку, що представниками адміністрації установи під час вирішення питання про накладення на останнього стягнень було порушено пропорційність, диференцію та послідовність їх накладення в залежності від наявності попередніх стягнень, їх кількості , тяжкості самого вчиненого проступку та попередніх проступків, що свідчить про формальність порядку притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, який не носить дійсного і персоніфікованого характеру, що в свою чергу ставить під обґрунтовані сумніви законності, обґрунтованості і справедливості їх накладення.

Дані висновки суду, саме в контексті аналізу поведінки останнього впродовж всього періоду відбування ним призначеного покарання, надають суду підстави стверджувати, що можливо останній і допускав певні порушення, але характер вчиненого ним проступку не відповідав тяжкості накладення на останнього стягнення, що в цілому хибно характеризовано останнього, як злісного порушника дисципліни, котрий не бажає стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене суд констатує, що поведінка ОСОБА_4 протягом усього періоду відбування покарання не була бездоганною, але разом з цим не була систематичною, цинічною та грубою, що вказує про його бажання стати на шлях виправлення, в результаті чого було досягнуто впродовж тривалого часу, починаючи з 2020 року на день розгляду подання, що в свою чергу вказує про обґрунтованість даного подання та об`єктивність і дійсність оцінки ступеня виправлення ОСОБА_4 , що не заперечувалось прокурором в судовому засіданні.

Дані висновки суду підтверджуються наявністю великої кількості заохочень в кількості 9 в період з 2020 року по травень 2022 року, тобто впродовж досить тривалого часу, , а також реалізацію ОСОБА_4 за час відбування покарання різного роду програм диференційованого впливу «Професія», «Правова освіта», «Фізкультура та спорт», «Підготовка до звільнення», сумлінним виконанням робіт із благоустрою та самообслуговування.

ОСОБА_4 працевлаштований на посаді днювального у відділенні соціально психологічної сулжби, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється, до виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає безпосередню участь у їх виконанні.

Виконавчі листи до установи не надходили.

Крім того, як вбачається з матеріалів подання, начальником відділення СВПР та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка довела своє виправлення.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.
Проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення та підлягає умовно - достроковому звільненню, як особа, що відбула 2/3 частини призначеного покарання на підставі ст. 81 КК України, тому подання слід задовольнити, а засудженого умовно достроково звільнити від відбування покарання невідбутної частини.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

Спільне подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Ленінської районної у м. Полтаві ради про застосування умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , згідно ст. 81 КК України, звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі 1 р. 01 місяць 21 день.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1