Справа № 214/2935/22
1-кс/214/945/22
У Х В А Л А
Іменем України
26 вересня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Херсонській області капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , винесене в кримінальному провадженні № 0000203 від 15.06.2022 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч.2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Херсонській області капітана юстиції ОСОБА_6 , в якому вона просить: продовжити строк застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 37 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.11.2022 включно, без визначення застави.

В обґрунтування клопотання зазначає наступне. Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України. Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является prima facie свидетельством акта агрессии». Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии: а) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результат ом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее; b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства; с) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства; d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства; e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения; f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства; g) засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них». Отже, з 24.02.2022 і по цей день дії РФ проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії РФ проти України. З урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агресії РФ. 24.02.2022 близько 05 год. 15 хв. збройними силами РФ нанесено ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також введено на територію суверенної держави війська країни-агресора. У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 днів. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 - строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 - строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ. Під час збройного конфлікту у період з 24.02.2022 по цей час збройними силами РФ та іншими військовими формуваннями країни агресора встановлено контроль за містом Херсон та територіальними громадами Херсонської області. З метою утримання захопленої території представники спеціальних служб РФ (далі-ФСБ РФ) у взаємодії із збройними силами РФ організували підривну діяльність скеровану на подолання спротиву місцевого населення Херсонської області та припинення підтримки місцевих легітимних органів влади, з цією метою вони розпочали розвідувальну діяльність в Україні, вербування громадян України для їх співпраці з представниками РФ проводити спеціальні розвідувальні та контррозвідувальні операції на території суверенної, незалежної держави Україна. Вказує, що громадянин України ОСОБА_5 , достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, будучи колишнім працівником одного із підрозділів Служби Безпеки України, який приймав присягу на вірність Українському народові, а також обізнаний про контррозвідувальні методи роботи та конфіденційного співробітництва з громадянами, перебуваючи у місті Херсон, переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, умисно вирішив надавати допомогу у підривній діяльності представникам спецслужб РФ проти України, тобто передбачав, усвідомлював характер своїх суспільно небезпечних дій і бажав настання суспільно небезпечних наслідків при наступних обставинах. 09.03.2022 року у місті Херсон ОСОБА_5 , перебуваючи в Херсонській обласній державній адміністрації за адресою площа Свободи, 1А, добровільно надав невстановленому представнику спецслужби ФСБ РФ згоду щодо конфіденційного співробітництва із іноземною спецслужбою, обравши псевдонім « ОСОБА_9 » та в підтвердження своїх злочинних намірів передав останньому інформацію щодо персональних даних 20 співробітників Служби безпеки України. Цього ж дня у місті Херсон, після проведення з ОСОБА_5 вербувальних заходів, із ним ініціативно зв`язався житель міста Херсон ОСОБА_10 , який запропонував організувати йому охоронну фірму з місцем дислокації по АДРЕСА_1 , для забезпечення охорони осіб і їх господарської діяльності, які співпрацюють з РФ, а в подальшому останнім організовано зустріч ОСОБА_5 і працівником ФСБ РФ із позивним « ОСОБА_11 », який поставив йому завдання працювати з його контактом, яким є ОСОБА_10 . У подальшому діючи на виконання завдання представника ФСБ РФ у березні-квітні 2022 року, ОСОБА_5 здійснював вплив на мешканців Херсонської області щодо співпраці і надання допомоги представникам військових формувань РФ, шляхом схилення представників місцевого бізнесу до економічної співпраці з представниками РФ для реалізації підривних намірів країни-агресора на території міста Херсона. Так, у цей же період ОСОБА_5 , здійснював незаконний вплив на громадянина України ОСОБА_12 , в телефонній розмові схиляв останнього до співпраці з представниками збройних сил РФ, щодо надання послуг з охорони його бізнесу, а саме продуктових магазинів, від грабежу та мародерства. Після чого, не отримавши схвальної відповіді у визначений ним строк, на магазин ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , військовими країни-агресора РФ вчинено збройний напад, внаслідок якого було пошкоджено його майно. Крім того, наприкінці березня 2022 року, ОСОБА_5 , заручившись підтримкою представників країни-агресора РФ, на виконання свого противоправного умислу, розмістив у Телеграм каналі « ОСОБА_13 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) об`яви про пошук водіїв, які здійснить поїздку з міста Херсона до міста Одеси, із зазначенням свого номеру телефону НОМЕР_1 і перебуваючи в офісі за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання поставлених завдань представниками ФСБ РФ, залучав водіїв транспортних засобів для виконання перевезень осіб, які бажали залишити місто Херсон у зв`язку з гуманітарною кризою, за визначеним маршрутом і у ході співбесід з перевізниками доводив одну із умов їх співробітництва - збір інформації про розташування позицій Збройних Сил України, розміщення та оснащення блокпостів на території Херсонської, Миколаївської та Одеської областей та перелік осіб-громадян України, які перетинають лінію розмежування з непідконтрольною територією, гарантуючи забезпечення безпеки їх діяльності від країни агресора, в обмін на вказану інформацію, яку в подальшому мав передати представникам РФ.Зазначає, що таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України у формі надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.06.05.2022 слідчим відділом УСБУ в Херсонській області за погодженням з прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000012 від 04.03.2022.

Вказує, що цього ж дня на виконання ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 затримано, про що складено відповідний протокол. Прокурором 15.06.2022 прийнято рішення про виділення матеріалів із кримінального провадження № 0000012 від 04.03.2022 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 в окреме кримінальне провадження, яке в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване за № 0000203 від 15.06.2022. Згідно постанови заступника керівника Херсонської обласної прокуратури від 22.06.2022, в порядку ст. ст. 36, 110, 219, 294, 295 КПК України, продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 06 серпня 2022 року включно. 26.07.2022 ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 06 листопада 2022 року. 02.08.2022 ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено на шістдесят днів, а саме до 30 вересня 2022 року. Вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 на обліках психо-неврологічного та наркологічного диспансерів не перебуває, не є депутатом будь якої ради.

Зазначає, що під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000203 від 15.06.2022 здобуті докази, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме:

-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 22.03.2022 та рапортом від 22.03.2022, згідно яких оперативним підрозділом Управління під час здійснення оперативно-розшукової діяльності встановлені обставини надання ОСОБА_5 іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану;

-відповіддю на доручення слідчого від 25.03.2022, яким підтверджується протиправна діяльність ОСОБА_5 щодо надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану;

-відповіддю на доручення слідчого від 24.04.2022, яким підтверджується протиправна діяльність ОСОБА_5 щодо здійснення протиправної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 ;

-рапортом про опитування в режимі відео- або телефонної конференції від 26.04.22, у порядку ст. 232 КПК України, згідно якого підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_5 , у тому числі підтримання ним зв`язку з представниками збройних сил РФ та здійснення останнім закликів до мешканців Херсонської області щодо співпраці з ворогом та надання їм допомоги у проведенні підривної діяльності проти України;

-рапортом про опитування в режимі відео- або телефонної конференції від 30.04.22, у порядку ст. 232 КПК України, згідно якого підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_5 та його зв`язок з представниками країни-агресора РФ;

-рапортом про опитування в режимі відео- або телефонної конференції від 30.04.22, у порядку ст. 232 КПК України, згідно якого підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_5 , у тому числі підтримання ним зв`язку з представниками збройних сил РФ та здійснення останнім закликів до мешканців Херсонської області щодо співпраці з ворогом та надання їм інформації про розташування позицій Збройних Сил України, розміщення та оснащення блокпостів на території Херсонської, Миколаївської та Одеської областей та перелік осіб-громадян України, які перетинають лінію розмежування з непідконтрольною територією;

-протоколом огляду відкритого ресурсу мережі Інтернет, а саме публікації Телеграм каналу « ОСОБА_14 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 29.04.22, згідно якого підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_5 , щодо організації ним пасажирських перевезень та пошуку для цього водіїв;

-протоколом огляду від 04.05.22 - оптичного носія інформації на якому міститься відеозапис з камер спостереження, під час пограбування супермаркету «Асорті» за адресою: АДРЕСА_2 , та аудіозаписи розмови ОСОБА_5 зі свідком ОСОБА_12 ;

-протоколом негласного зняття інформації з електронної інформаційної системи № 1538 від 29.04.22, згідно якого підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_5 , у тому числі підтримання ним зв`язку з працівником ФСБ РФ із позивним « ОСОБА_11 » через ОСОБА_15 , а також виконання ОСОБА_5 завдань представників РФ шляхом схилення представників місцевого бізнесу до економічної співпраці з представниками РФ для реалізації підривних намірів країни-агресора на території міста Херсона;

-відповіддю на доручення слідчого від 04.05.2022, яким підтверджується протиправна діяльність ОСОБА_5 щодо надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме факт вербування останнього працівником ФСБ з позивним « ОСОБА_11 », через контактну особу ОСОБА_15 ;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_16 від 06.05.2022, 07.05.2022, в ході якого останній вказав на те, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_17 організували фірму «Фенікс» з надання охоронних послуг підприємцям м. Херсона. Крім того, в нього склалася думка, що ОСОБА_5 співпрацює з представниками РФ, оскільки останній в переписці у месенджеріWhatsApp написав йому наступне «мытебя добавили в список нормальных людей которых не трогают»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , до якого застосовано заходи забезпечення безпеки, від 27.06.2022, в ході якого останній пояснив, що приблизно 15-16 березня поточного року йому на ОСОБА_19 з нового номеру телефону НОМЕР_2 , який повідомив йому, що він йде на зустріч до Херсонської обласної адміністрації з представниками так званої нової влади, а саме представниками країни-агресораРФ, мету не пояснив, однак виказав побоювання, що на зустрічні з ним може щось статися. Також свідок пояснив, що після окупації м. Херсона ОСОБА_5 знаходився у місті та співпрацював з ОСОБА_20 . Про його незаконне затримання 09.03.2022 представниками РФта про надання останнім згоди на конфіденційне співробітництво ОСОБА_5 свідку не повідомляв. Наприкінці березня підозрюваний зателефонував свідку з проханням з`ясувати можливість поновлення його на роботі у співробітників кадрів СБУ. Вказане прохання свідком було проігноровано. Крім того, свідок пояснив, що ОСОБА_5 добре відоме місце його проживання, і в квітні місяці за адресою його проживання були проведені несанкціоновані обшуки та допити його рідних представниками ЗС РФ. Про вказані факти було доведено безпосередньому керівництву;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , до якого застосовано заходи забезпечення безпеки, від 28.06.2022, в ході якого останній пояснив, що ОСОБА_5 зателефонував йому у мессенджеріВатцап наприкінці березня поточного року (точну дату не пам`ятає) та повідомив, що його набрав ОСОБА_22 та сказав, що він має поспілкуватися з людьми, які вийшли на ОСОБА_23 , хто саме ці люди з якою метою буде спілкування йому не відомо. Також ОСОБА_23 попередив, що у нього є 24 години на прийняття рішення, якщо він відмовиться, то ці люди його знайдуть. Крім того, ОСОБА_5 попередив свідка про побоювання за своє життя, та про те що видалить усю переписку зі свідком перед зустріччю. Наслідки вказаної зустрічі свідку не відомо. Про незаконне затримання 09.03.2022 представниками РФ та про надання ОСОБА_5 згоди на конфіденційне співробітництво ОСОБА_5 свідку не повідомляв;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 07.07.2022, в ході якого останній пояснив, що ОСОБА_5 16.03.2022 написав йому у мессенджеріВатцап із номера телефону НОМЕР_3 , та вході смс-листування повідомив про те, що орієнтовно 12.03.2022 до його дому пришли співробітники ФСБ РФ, у кількості 3-х осіб, в балаклавах, в результаті чого його забрали та відвезли до приміщення Херсонської ОДА за адресою: м. Херсон, вул. Свободи,1, де його протримали в одному із кабінетів на 1 поверсі близько 7 годин. Причина затримання той факт, що він чи є чи був співробітником СБУ. В подальшому ОСОБА_5 повідомив свідка, що його змусили погодитися на співпрацю, погрожували фізичною розправою над ним і його сім`єю, в результаті чого він підписав розписку про конфіденційне співробітництво з ФСБ, а також підтвердив це на відеозапис. Після чого відпустили та сказали, що з ним зв`яжуться. Завдання перед ним не ставилися лише намагалися з`ясувати інформацію про діючих співробітників СБУ, однак ОСОБА_5 намагався як найменше говорити на цю тему. 28.03.2022 ОСОБА_5 повідомив свідку, що його товариш ОСОБА_17 , з яким у нього лише ділові та бізнесові стосунки, співпрацює з окупантами, та за його посередництвом у нього в цей день відбулася зустріч з особою східної національності, із невеликою бородою, який відрекомендувався «Сабіром». На вказаній зустрічі, яка відбулася в автомобілі, ОСОБА_11 показав ОСОБА_5 аркуш паперу, на якому був перелік співробітники УСБУ в Херсонській області за 2017 рік, і запитав про осіб, які можуть бути причетні до діяльності ДРГ на території Херсонської області. Що відповів ОСОБА_25 свідку не відомо. Зі слів ОСОБА_5 . Сабіра цікавили особи із прізвищами « ОСОБА_26 », « ОСОБА_27 », « ОСОБА_28 » та ще двоє інших. Про свою діяльність в м. Херсоні після 24.02.2022 ОСОБА_5 нічого не повідомляв;

-протокол допиту свідка ОСОБА_29 , до якого застосовано заходи забезпечення безпеки, від 28.06.2022, в ході якого останній пояснив, що ОСОБА_5 йому знайомий, так як був його підлеглим, коли проходив службу в УСБУ в Херсонській області, в силу своїх службових обов`язків він був обізнаний про закони України, а тим паче про оперативно-розшукову діяльність та контррозвідувальну діяльність. При оформлені на службу він складав присягу на вірність Українському народу. Також ОСОБА_5 добре був відомий його номер телефону та адреса проживання, а також контактні дані багатьох інших співробітників УСБУ в Херсонській області. 24 березня 2022 року за адресою проживання свідка та його родичів були проведені несанкціоновані обшуки представниками країни агресора РФ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_30 , до якого застосовано заходи забезпечення безпеки, від 05.08.2022, в ході якого останній пояснив, що ОСОБА_5 йому знайомий, останній деякий час у 2016 році був його підлеглим, як оперативний співробітник, який займався контррозвідувальним забезпеченням в журналістському середовищі, та був добре обізнаний про нормативно правову базу вказаної діяльності. Крім того, ОСОБА_5 в силу службових та побутових стосунків, добре обізнаний про моє місце проживання та засоби зв`язку, а також інших співробітників Управління. 12.03.2022 та 26.03.2022 за місцем проживання свідка представниками російських окупаційних військ було вскрито квартиру та проведено несанкціонований обшук. Також свідок пояснив, що ОСОБА_5 , ще до приходу на службу в СБУ був знайомий з ОСОБА_20 та ОСОБА_31 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_32 , до якоїзастосовано заходи забезпечення безпеки, від 18.07.2022, в ході якого остання пояснила, що з ОСОБА_5 знайома у зв`язку із виконанням службових обов`язків, стосунки суто робочі, в силу яких останньому відомий номер телефону та адреса проживання останньої. Також свідок пояснила, що 12.03.2022 та 26.03.2022 за місцем її проживання представниками російських окупаційних військ було проведено несанкціонований обшук;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_33 від 31.08.2022, в ході якого остання пояснила, що знайома з ОСОБА_5 з 2017 року, перебувають в дружніх стосунках. Підтвердила що 09.03.2022 року спілкувалася з ОСОБА_34 в месенджері Телеграм на побутові теми. В період з 24.02.2022 в поведінці ОСОБА_25 нічого не змінилося. Наприкінці березня 2022 року ОСОБА_5 зателефонував та повідомив, що його на пару днів було затримано, телефон може прослуховуватися, тому йому більше не дзвонити, якщо щось він сам набере;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_35 від 31.08.2022, в ході якого останій пояснив, що знайомий з ОСОБА_5 з 2017 року, перебувають в дружніх стосунках. Після окупації м. Херсона підтримували зв`язок телефоном.. 09.03.2022 свідок телефонував ОСОБА_5 , наскільки пам`ятає, пропонував останньому виїхати, однак останній відмовився. Розмова тривала 12 хвилин, ніяких підозр не викликала. ОСОБА_5 спілкувався як завжди;

-протоколом огляду додатку 2 до висновку експерта від 17.06.2022 № СЕ-19/104-22/13987-КТ, який складається з дисків 1-3 для лазерних систем зчитування типу DVD-R марки «MyMEDIA», номери «МАР628XL19152478», «МАР628XL19152138» та «МАР626XL19160630» від 09.08.2022, в ході якого виявлено записи в інтернет мессенджеріTelegram,WhatsApp, в яких міститься переписка з « ОСОБА_36 » та іншими особами, в тому числі із « ОСОБА_37 » від 09.03.2022. Переписку у месенджеріViber щодо організації пасажирських перевезень. Також виявлено телефону книгу та журнал викликів, який містить дзвінки водіям в період березень квітень 2014 року, та на номер телефону свідка « ОСОБА_12 » та інших осіб;

-протоколом огляду речей і документів від 04.08.2022, яким оглянуто інформацію отриману у ПрАТ «ВФ Україна», в ході якого встановлено, що номер телефону НОМЕР_4 , який використовує ОСОБА_5 перебував в робочому стані 07.03.2022 в зоні дії базової станції Херсонська обл., Херсонський р-н, смт. Білозерка. В період з 07.03.2022 о 15:08 до 14.03.2022 о 20:58 вказаний телефон з`єднань не має. В період березень-квітень 2022 року найчастіше номер телефону НОМЕР_4 потрапляє під обслуговування роботи базових станцій розташованих на території м. Херсона за адресами: АДРЕСА_3 , будинок побуту. Також встановлено, що 20.04.2022 вказаний номер телефону підпадає під роботу базових станцій місто Херсон, Івана Богуна, 60 (вул. Ілліча, 60), місто Херсон, вул. Івана Богуна, 30 (вул. Ільіча, 30), АДРЕСА_4 , щогла на даху, АДРЕСА_5 , будинок побуту, місто Херсон, вул. Маяковського, 16-а, АДРЕСА_6 . Останнє з`єднання відбулося о 10:00 год. За вказаним номером телефону зв`язок відновлюється 29.04.2022 9:03:33 на має підключення у зоні роботи базової станції за адресою: АДРЕСА_7 ;

-протоколом огляду речей і документів від 08.08.2022 яким оглянуто інформацію отриману у ПрАТ «Київстар», в ході якого встановлено, що 09.03.2022 абонентський номер НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_5 , перебуває в зоні роботи базової станції Херсонська обл., смт Білозерка. 12.03.2022 о 13:40 з вказаного номеру здійснено дзвінок на номер телефону НОМЕР_6 в зоні роботи базової станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 ;

-протоколом огляду від 19.08.2022, в ході якого оглянуто інформацію яка міститься на DVD-R диск з рукописним написом на ньому: «0000203 GD-22-03766/ki від 06.07.22» та виявлено факти одночасної роботи мобільних телефонів, які використовують ОСОБА_5 ( НОМЕР_4 ), ОСОБА_17 ( НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ), та « ОСОБА_11 » ( НОМЕР_9 ) в зоні дії однієї базової станції;

-відповіддю на доручення № 1/48-512 від 22.08.2022, якою встановлено особу, яка використовує позивний « ОСОБА_11 »;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Зазначає, що в ході огляду додатку 2 до висновку експерта від 17.06.2022 № СЕ-19/104-22/13987-КТ, який складається з дисків 1-3 для лазерних систем зчитування типу DVD-R марки «MyMEDIA», номери «МАР628XL19152478», «МАР628XL19152138» та «МАР626XL19160630» від 09.08.2022 отримано інформацію про спілкування ОСОБА_5 з наступними громадянами України, які підписані в телефонній книзі наступними іменами: ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , в період березня 2022 року, саме в той час, коли ОСОБА_5 здійснювалося схилення представників місцевого бізнесу до економічної співпраці з представниками РФ, які можуть бути обізнані про даний факт.

Вказує, що у відповіді на доручення № 1/48-512 від 22.08.2022, якою встановлено особу, яка використовує позивний « ОСОБА_11 », надано відомості про осіб, які мали контакт з вказаною особою.

Зазначає, що в кримінальному проваджені встановлені свідки злочинних дій ОСОБА_5 , які можуть впізнати особу, яка використовує псевдонім « ОСОБА_11 », зокрема ОСОБА_57 , однак їх допит потребує додаткового часу, що пов`язано із введенням на території України військового стану та тимчасовою окупацією території Херсонської області.

Наполягає, що для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно:

-допитати встановлених свідків злочинних дій ОСОБА_5 (строк виконання: перша декада жовтня 2022 року);

-провести пред`явлення для впізнання особи, яка використовує псевдонім « ОСОБА_11 » за фотознімками (строк виконання: друга декада жовтня);

-отримати дозвіл у відповідності з вимогами законодавства на використання результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій проведених у кримінальному проваджені № 0000060 від 04.04.2022 у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000203 від 15.06.2022 (строк виконання: до 01.11.2022).

Вказує, що для проведення і завершення вищевказаних процесуальних дій у провадженні ще необхідно два місяці.

Наполягає, що в ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність існування ризиків того, що громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з Російською Федерацією.

Вказує, що перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії РФ проти України та ведення бойових дій, підозрюваний ОСОБА_5 може повернутися до підрозділів збройних сил країни-агресора та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначає, що таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на наявність підстав для продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім вищевказаних ризиків, вказують наступні обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі; місце проживання підозрюваного ОСОБА_5 знаходиться на території України, на даний час тимчасово підконтрольній військам країни-окупанта, що унеможливлює контроль виконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на підозрюваного судом згідно частини 5 статті 194 КПК України; підозрюваний ОСОБА_5 співпрацював з громадянами іншої держави, а саме представниками військових підрозділів держави-агресора, та у разі перебування на волі матиме можливість продовжити вчинення злочину, або уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду на територію країни-агресора.

Наполягає, що вищевказані зібрані у ході досудового розслідування на даний час докази в умовах воєнного стану та додатково підтверджені фактичні дані про обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків також має місце, оскільки допитані у кримінальному провадженні особи на цей час дали показання, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому з метою недопущення незаконного на них впливу, більш м`який запобіжний захід не дасть змогу запобігти цьому ризику.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та підтвердив його зміст.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. При цьому пояснив, що вважає, що твердження про ризики недоведені, вплинути на свідків не може, спотворити докази не може. 1 травня 2022 року він був затриманий у м. Івано-Франківську робітниками СБУ ОСОБА_58 та ОСОБА_59 , які доставили його до підвалу СБУ, де до нього застосовувалося насилля. Він, пребуваючи в м. Херсоні, повідомляв робітників СБУ, що його затримали робітники ФСБ. Після того, як з`явилася можливість, він виїхав з окупованого м. Херсону на неокуповану територію, хоча мав можливість виїхати в АР Крим. Робітник ФСБ його затримали, доставили до приміщення, де застосовували насилля, імитували його розстріл. Перед затриманням робітники ФСБ розшукували його, «вірвалися» в будинок, де проживє мати його дружини. Насилля до його рідних окупанти не вчиняли.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою та підтвердив зміст своїх письмових заперечень, згідно яких просить відмовити в задоволенны клопотання. В обґрунтування заперечень вказує наступне. Сторона захисту не може погодитися з обґрунтованістю поданого клопотання з наступних підстав. ОСОБА_5 у період тимчасової окупації міста Херсон збройними силами Російської Федерації був незаконно затриманий представниками ФСБ РФ, під фізичним та психологічним тиском був схилений до конфіденційного співробітництва. Через деякий час, 16.03.2022 року, ОСОБА_5 безпечними каналами зв`язку добровільно заявив інформацію про ці обставини співробітнику Департаменту контррозвідки Служби безпеки України ОСОБА_24 . Окрім цього, ОСОБА_5 , передав цю інформацію ОСОБА_60 та ОСОБА_61 співробітниками УСБУ в Херсонській області. Ці дані, Підзахисний заявив у ході судового засідання з обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 06.05.2022 року. Зазначає, що на даний час Херсонською обласною прокуратурою відкрито кримінальне провадження № 0000179 від 13.06.2022 року за частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України про вчинення злочину військовослужбовцями збройних сил РФ стосовно ОСОБА_5 . Вказує, що ОСОБА_5 ніяких дій на виконання злочинного завдання представника Російської організації не вчинив та добровільно заявив органам державної влади, що його під фізичним та психологічним тиском змусили до конфіденційного співробітництва. Вказує, що 09.03.2022, окупанти піддавали ОСОБА_5 фізичному насиллю шляхом побиття, а також психологічному насиллю, шляхом погроз по відношенню до його двох малолітніх дітей та дружини. На фоні цього, окупанти змушували останнього до надання згоди на працю на ФСБ РФ, ОСОБА_5 , переживаючи фізичне та психологічне насилля, розуміючи всю повноту небезпеки фізичного вбивства його двох неповнолітніх дітей та дружини і його самого, знаходячись у стані крайньої необхідності, з метою усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала його сім`ї та йому надав згоду на працю на ФСБ РФ. Такі дії ОСОБА_5 підпадають норму частини 1 статті 39 Кримінального кодексу України. Вказує, що сьогодні ОСОБА_5 живий, його сім`я в безпеці від окупантів, якщо не враховувати загальну небезпеку, що походить від ракетно-бомбових ударів, в місті Івано-Франківськ. ОСОБА_5 , як добропорядний громадянин повідомив Департамент контррозвідки Служби безпеки України в особі ОСОБА_24 , Управління Служби безпеки України в Херсонській області в особі ОСОБА_62 та ОСОБА_63 . Статтею 228 ЦК України встановлено правові наслідки правочину, який порушує публічний порядок. Частиною 1 статті 228 передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Вважає, що дії окупантів по відношенню до ОСОБА_5 є прямим порушенням конституційних прав останнього. Частиною 1 статті 43 Конституції України предбаченео, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Конституційний Суд України у рішенні від 9 липня 1998 року № 12-рп/1998 визначив (абзац третій, пункту 4 мотивувальної частини): «Зміст права на працю полягає у можливості кожної особи заробляти собі на життя працею, яку вона вільно обирає або на яку вільно погоджується (стаття 43 Конституції України). Це право забезпечується обов`язком держави створювати громадянам умови для повного його здійснення, гарантувати рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовувати програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Однак це конституційне право громадянина не може пов`язуватись лише з певною формою трудового договору, який укладається громадянином відповідно до його волевиявлення.» Наполягає, що окупанти змусили ОСОБА_5 вступити з ними до трудових відносин. Оскільки окупанти (представники РФ) шляхом фізичного та психологічного тиску змусили ОСОБА_5 до конфіденційного співробітництва, окупантами порушено конституційне право Підзахисного на працю, яку він має право обирати вільно і на яку вільно погоджується. Таким чином, окупантами викривлена воля ОСОБА_5 на вільне обрання та погодження на працю. Вказує, що оскільки окупанти є іноземцями, що змусили ОСОБА_5 до співробітництва, застосовуються норми міжнародного приватного права. Відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право», адже присутній іноземний елемент. Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про міжнародне приватне право», колізійна норма стосовно трудових відносин, що здійснюються на території України визначає застосовним законодавством законодавство України. Відповідно до частини 2 статті 228 ЦК України, правочини, що порушують публічний порядок є нікчемними. Відповідно до частини 2 статті 215 ЦК України - недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Наполягає, що фізичний та психологічний примус окупантами ОСОБА_5 до співробітництва є прямим порушенням конституційного права на працю, що передбачено статтею 43 Конституції України. Нікчемність такого правочину приводить до того, що він не створює юридичних наслідків. Частиною 1 статті 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Судова практика в Україні визначає, що склад кримінального правопорушення являє собою абстрактну теоретичну конструкцію і включає чотири елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону. Кожен елемент включає певний набір ознак: обов`язкових і факультативних для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення (пункт 46 вироку Вищого антикорупційного суду, справа №760/26347/18, провадження 1-кп/4910/12/19). Тобто, частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України чітко встановлено, що підставою для кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення. Статтею 62 Конституції України визначено презумпцію невинуватості особи. Статтею 17 КПК України додатково зафіксовано презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини. Тобто, сторона обвинувачення зобов`язана довести вину, надати докази. Стосуючись обгнрунтованості підозри, ризиків, належності та допустимості доказів, зазначає, що до ллопотання слідчий долучив рапорти про проведення допиту свідків у режимі дистанційного досудового розслідування ОСОБА_12 (проведено ОСОБА_6 ), ОСОБА_64 (проведено ОСОБА_65 ), ОСОБА_66 (проведено ОСОБА_6 ), у яких зазначено, що допит проводився відповідно до статті 232 Кримінального процесуального кодексу України. Разом з тим, частиною 1 статті 232 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що дистанційне досудове розслідування проводиться у режимі відео-конференції, а не аудіо дзвінка. Додатково, відповідно до статті 104 Кримінального процесуального кодексу України, передбачено «Протокол», як засіб фіксування процесуальної дії. Таким чином, слідчий допустив грубе порушення статті 104 Кримінального процесуального кодексу України та статті 232 Кримінального процесуального кодексу України. Окрім цього, абзацом 1 частини 1 статті 615 Кримінального процесуального кодексу України прямо визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Навполягає, що суд не може брати до уваги докази, що оформлені в порушення статті 615 КПК України. Вища рада юстиції та Вища рада правосуддя неодноразово у своїх рішеннях, під час розгляду дисциплінарних скарг на суддів, зазначали, що рапорти не можуть слугувати доказами у кримінальному процесі, адже є внутрішніми документами органів досудового слідства. Вважає ці документи є неналежними доказами. Вказує, що в матеріалах справи міститься документ - «доручення №324 н/т від 19.03.2022 року» за підписом слідчого УСБУ в Херсонській області ОСОБА_67 . Це доручення вважає незаконним та обґрунтовується тим, що доручення на проведення слідчих (розшукових) дій видано на 4 (чотири) дні раніше ніж зареєстровано кримінальне провадження в ЄРДР. Найабсурднішим є той факт, що сам текст доручення №324 н/т від 19.03.2022 року починається із зазначення кримінального провадження №0000038 від 23.03.2022 року. Зазначає, що в матеріалах справи міститься копія документу під назвою «Відповідь на виконання доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій №324 н/т від 19.03.2022». Вказує, що попри очевидний факт, що доручення №324 н/т від 19.03.2022 видано до відкриття кримінального провадження №0000038 від 23.03.2022 року стосовно ОСОБА_5 , у абзаці 3 цієї відповіді зазначено, що проводились контррозвідувальні заходи, при тому, що доручення №324 н/т від 19.03.2022 містить чітку вказівку на проведення слідчих (розшукових) дій. Контррозвідувальні заходи передбачені Законом України «Про контррозвідувальну діяльність». Статтею 1 визначено термін «Контррозвідувальна діяльність»,а статтею 2 та статтею 3 визначені мета та завдання контррозвідувальної діяльності відповідно. Звертає увагу суду, що контррозвідувальні заходи не можуть проводитись на заміну слідчим (розшуковим) діям, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України з метою збору доказів та/або даних для кримінальних проваджень. Окрім цього, відповідно до частини 6 статті 8 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність», «для організації та здійснення контррозвідувальної діяльності, систематизації і документальної фіксації отриманих результатів, їх аналізу, оперативної і правової оцінки, прийняття відповідних управлінських рішень органи і підрозділи Служби безпеки України, що здійснюють контррозвідувальну діяльність, ведуть контррозвідувальні справи». Частиною 7 статті 8 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність», передбачено, що контррозвідувальні справи заводяться за наявності підстав визначених цим законом. Статтею 6 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» передбачено перелік підстав для проведення контррозвідувальної діяльності. Кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядкупередбачені абзацом 4 частини 1 статті 6 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність», як підстава для проведення контррозвідувальної діяльності. Особливою частиною Кримінального кодексу України, у Розділі XX визначено кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку (статті 436 - 447). Відповідно до постанови про зміну кваліфікації злочину від 05.05.2022 року, кримінального правопорушення внесеного до ЄРДР за первинним №0000038 від 23.03.2022 року, яке об`єднане в кримінальне провадження №0000012 від 04.03.2022 року перекваліфіковане з частини 1 статті 111 КК України на частину 2 статті 111 КК України. Зазначає, що таким чином, контррозвідувальні заходи не можуть застосовуватись у досудовому розслідуванні кримінального провадження. Окрім того, статтею 11 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» визначено гарантії дотримання законності під час здійснення контррозвідувальної діяльності. Частиною 4 статті 11 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» прямо визначено, що не підлягає розголошенню під час здійснення контррозвідувальної діяльності інформація, що стосується особистого життя, честі та гідності людини, яка стала відома у процесі контррозвідувальної діяльності. Вкаузує, що обов`язок доказування вагомості застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення. Тобто саме прокурором в процесі повинно бути надано такі докази неможливості застосування запобіжного заходу на більш м`який, які б не могли б бути піддані жодному сумніву. Слідчий суддя в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі"Кобець проти України" (Заява N 16437/04) від 14 лютого 2008 року зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (також рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), пункт 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» (№72967/01 від 01.03.2007 р.) - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обгрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції. Крім того, в рішенні по справі "Осипенко проти України", №. 4634/04, §§ 77 і 79, 9 листопада 2010 року), вказано, що з плином часу для тривалого тримання заявника під вартою потрібне додаткове обґрунтування, але суди не надали жодних додаткових аргументів. Крім того, на жодному з етапів національні суди не розглянути будь-які інші превентивні заходи в якості альтернативи тримання під вартою. Викладені міркування є достатніми для того, щоб Суд прийшов до висновку, що мало місце порушення параграфу 3 статті 5 Конвенції». Тобто, саме прокурором в процесі повинно бути надано такі докази неможливості зміни запобіжного заходу на більш м`який, які б не могли б бути піддані жодному сумніву. Згідно статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Ризиками у кримінальному провадженні можуть бути наступні: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Пунктами 1-7 частини 1 статті 184 Кримінального процесуального кодексу України встановлено загальні вимоги до клопотання про застосування запобіжного заходу визначено перелік інформації, що повинно міститись у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Пунктом 4 частини 1 статті 184 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що клопотання повинно містити посилання на ризики, що зазначені у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України. Вважає, що доказами на обґрунтування ризику можуть бути: фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду; показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо; фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючи, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку, інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів, інформація про зловживання наркотичними засобами чи алкоголем. Стосовно загрози переховування від органів досудового слідства або суду або втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому переховування від органів досудового слідства або суду або втечі не випливає з простої можливості для підозрюваного/обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Вказує, що слідчою не надано жодного доказу, що існують реальні, а не надумані ризики передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує за вчинення вказаного злочину у разі доведення перед судом його вини, а саме у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі. Зазначає, що підозрюваний знайшов можливість виїхати з тимчасово окупованої території України разом зі своєю дружиною і двома неповнолітніми дітьми та прямував до Івано-Франківську, де орендував квартиру за договором оренди. 01.05.2022 рок, не ховався ні від кого. Вважаєж, що таким чином слід дійти висновку, що ризик того, що Підозрюваний може переховуватись від досудового розслідування та суду є штучним, вигаданим, носить формальний характер. На його думку , такий підхід слідства є безпідставним з наступних підстав. Підозрюваний знайшов можливість виїхати з тимчасово окупованої території України разом зі своєю дружиною і двома неповнолітніми дітьми та прямував до Івано-Франківську, де орендував квартиру за договором оренди. 01.05.2022 року, Підозрюваний мав в`їхати до орендованої квартири, але його було затримано і вивезено в невідомому напрямку. Таким чином, Підозрюваний не переховувався ні від кого, а рятував свою сім`ю і прямував саме на неокуповану територію України. Підозрюваний повідомив про всі ці обставини у ході судового засідання, що відбувалось 06.05.2022 року та інших судових засіданнях в рамках цього кримінального провадження, але слідство ігноруєцю інформацію від підозрюваного. Звертає увагу, що Івано-Франківська область не межує з територією територією Російської Федерації. Окрім цього, підозрюваний проживав на території міста Херсон, що наразі є тимчасово окупованою територією України і при наявності реального бажання тікати до Російського Федерації, йому легше було б тікати до через територію тимчасово окупованої території України Автономну Республіку Крим. Вважає, що ризик, що передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України відсутній. Вказує, що всі речі або документи, що містяться в матеріалах кримінального провадження №0000203 від 15.03.2022 року знаходяться в розпорядження УСБУ в Херсонській області та Херсонської обласної прокуратури. ОСОБА_5 не має жодного мотиву знищувати, ховати або спотворювати речі або документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки він не здійснював кримінального правопорушення, що передбачене статтею 111 Кримінального кодексу України. Це підтверджується відсутністю складу кримінального правопорушення та діями ОСОБА_5 з повідомлення Департаменту контррозвідки Служби безпеки України та УСБУ в Херсонський області про обставини, що з ним зробили окупанти. Оскільки його вини не має. Наполягає, що ризик, що передбачений пунктом 2 частини 1 статті 177 КПК України відсутній. Зазначає, що ризик негативного впливу підлягає обов`язковому доказуванню. ОСОБА_5 не має мети негативно впливати на будь-кого. Беручи до уваги свідків зазначає наступне.Рапорти «допиту свідків» - ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 . У ході «проведення так званого допиту цих свідків» не встановлено їх особу. Таким чином, окрім того, що ОСОБА_5 не має мотиву негативно впливати на будь-кого, в тому числі свідків, він навіть не знає хто ці люди. Протокол допиту свідків - ОСОБА_16 .. Слідство не надало правової позиції стосовно свідчень пана ОСОБА_16 . Свідчення цього свідкабазуються на його особистих припущеннях та думках. Тому, ОСОБА_5 не має мотиву негативно впливати на ОСОБА_16 і слідство такий ризик не обґрунтувало. Протокол допиту свідка - ОСОБА_24 ОСОБА_24 дав свідчення на користь ОСОБА_5 та підтвердив позицію в частині того, що ОСОБА_5 повідомив ДКР СБУ через ОСОБА_24 про те, що окупанти зробили з ОСОБА_5 09.03.2022 року. ОСОБА_5 не має мотиву негативно впливати на ОСОБА_24 і слідство такий ризик не обґрунтувало. Протоколи допиту свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , ОСОБА_71 . Вказує, що всі особи залегендовані, до них застосовані заходи безпеки, ОСОБА_5 не має мотиву негативно впливати на будь-кого, в тому числі на цих свідків, він навіть не знає хто ці люди. Наполягає, що ризик, що передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України відсутній. Вказує, що підозрюваний проживав на території міста Херсон, що наразі є тимчасово окупованою територією України і при наявності реального бажання тікати, йому легше було б тікати до РФ або Білорусі або будь-якої іншої держави світу через територію України, що тимчасово окупована територію Автономної Республіки Крим; повідомляв співробітника Департаменту контррозвідки Служби безпеки України ОСОБА_24 , співробітників управління Служби безпеки України в Херсонський області ОСОБА_62 та ОСОБА_63 про те, що йому сталась можливість покинути тимчасово окупований Херсон разом з сім`єю. Цих самих осіб повідомляв про своє прямування до міста Івано-Франківськ. Не ховався від правоохоронців. Орендував житло офіційно, по договору. Томувважає, що ризик, що передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України відсутній. Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України, Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Вказує, що ОСОБА_5 жодного кримінального правопорушення не вчиняв, окупанти змусили його надати згоду на працю. Поведінкова модель ОСОБА_5 не містить жодних девіантних ознак, не є поведінкою злочинця чи особи, яка винна в чомусь або рис притаманних злочинцям або потенційним злочинцям. Більше того, ОСОБА_5 має дружину та двох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність тісних родинних зв`язків. Тому наполягає, що ризик, що передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України відсутній. Пунктами 1 та 2 частини 3 статті 199 Кримінального процесуального кодексу України визначено обов`язкові відомості, окрім тих, що вимагаються статтею 184 цього ж нормативно-правового акту, саме: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Звертає увагу, що слідство жодним чином не обґрунтувало наявність ризиків, а просто їх зазначили, не виконало формальної вимоги проаналізувати вірогідність зменшення ризиків, жодним чином не описало обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: витяг (т.№1, а.с.12), повідомлення (т.№1, а.с.13-14), рапорт (т.№1, а.с.15-16), інформація (т.№1, а.с.17-27), фото та відомості стосовно ОСОБА_5 (ть.№1а.с.39-46), протокол огляду (т.№1,а.с.47-48), протокол зняття інформації (т.№1, а.с.49-63), повідомлення про підозру (т.№1, а.с.76-82), протокол огляду(т.№1, а.с.164-250 т.№2, а.с.1-54). Такж досліджені надані захисником докази:договір оренди, акти, відповідь, доручення, заява про злочи, повідомлення, витяг є ЄРДР.

Вислухавши учасників, дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як предбачено ст. 199 ч.3 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою . Згідно ч. 5 цієї статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст. 176 ч.1 п.5 КПК Укераїни, одним з запобіжних заходів є тримання під вартою. Згідно ст.176 ч.1 п.5 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд прийшов до переконання про те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111 ч.2 КК України, є обґрунтованою.

Також суд прийшов до переконання, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує йому за вчинення вказаного злочину в разі доведення перед судом його вини, а саме у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з метою уникнути відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, суд прийшов до переконання, що перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії РФ проти України та ведення бойових дій, вказаний підозрюваний може повернутися на територію України, тимчасово окуповану країною-агресором, та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також суд врахував, що підозрюваний одружений, має двох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, разом з тим, суд визначив, що ці обставини не завадили йому вчиняти дії, в яких він обґрунтовано підозрюється. Також суд врахував, що ОСОБА_5 не працює, тобто не має офіційні джерела доходів.

Вирішуючи питання про наявність підстав продовжити строк тримання під вартою, суд вважає, що у судовому засіданні не наведено доказів про те, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , є необґрунтованою. Також суд враховує наступне В своїх поясненнях підозрюваний не заперечував ту обставину, що надав згоду на співпрацю зі спецслужбою агресора. Захисник в своїх письмових запереченнях цю обставину також не спростовує. Посилання на те, що ці дії були вчинені в стані крайньої необхідності, не доведені переконливими доказами. Також суд враховує, що підстави для звільнення особи від відповідальності відповідно до ст.111 ч.3 КК Україним, не є реабілітуючими. Васлідок застосування цієї обставини, особа лише звільняється від відповідальності за вчинене. Таким чином, суд приходить до переконання, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 ч.2 КК України, є обґрунтованою.

Також суд вважає, що прокурор довів наявність визначеного раніше ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує йому за вчинення вказаного злочину в разі доведення перед судом його вини, а саме у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, може вчинити намагання уникнути відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також суд вважає, що прокурор довів, що визначений раніше ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний перебуваючи на свободі, ознайомившись з матеріалами справи, може вчинити намагання уникнути відповідальності шляхом впливу на свідків, про яких йому стане відомо.

Обговорюючи питання про доведеність такого ризику як продовження вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, суд враховує наступне. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 добровільно повідомив робітників СБУ про надання згоди на співпрацю зі спецслужбою окупантів. При обранні запобіжного заходу ця обставина не була підтверджена належними доказами, а тому суд не мав підстав її враховувати. Після обрання запобіжного заходу сторона захисту отримала відповідь стосовно вказаної обставини. Тому суд вважає, що ризик того, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, зменшився.

Судом встановлено, що для закінчення справи необхідно допитати встановлених слідством свідків злочинних дій ОСОБА_5 , що планується слідчим в першу декаду жовтня 2022 року; провести пред`явлення для впізнання особи, яка використовує псевдонім « ОСОБА_11 » за фотознімками, що планується в другій декаді жовтня 2022 року; отримати дозвіл у відповідності з вимогами законодавства на використання результатів проведення негласних слідчих (розшукових) дій проведених у кримінальному проваджені № 0000060 від 04.04.2022 у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000203 від 15.06.2022, строк виконання яких запланований слідчим до 01.11.2022 року. На переконання суду ці обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, якою продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 6 жовтня 2022 року.

Суд вважає, що строк тримання під вартою підозрюваного, може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, який продовжений до 6 листопада 2022 року.

Суд не обговорює питання застосування застави, оскільки розглядає лише питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі кладеного, керуючись ст.ст. 176, 199, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Херсонській області капітана юстиції ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 06 листопада 2022 року.

На ухвалу на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1