ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/6674/21 Номер провадження 11-кп/814/1557/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2022 року,
ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000532 від 07.08.2021, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 11 серпня 2022 року включно.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд зазначив, що ризики, визначені в попередніх ухвалах суду про обрання та продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, при цьому, суд вважав, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути існуючі ризики.
Суд врахував тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину і суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, також врахував кількість і характер наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дійшов висновку про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

На обґрунтування таких вимог посилається на те, що судом не взято до уваги, те що ОСОБА_9 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Вказує, що ОСОБА_7 немає сенсу переховуватись від органів слідства та він розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить. Крім того зазначає, що доказів які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого статтею 115 КК України, в матеріалах кримінального провадження немає.

Вказує, що суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_9 має хвору матір, яка потребує догляду, має бойовий досвід та служив в армії під час військової операції в Афганістані, може надати допомогу бойовим підрозділам збройних сил України під час збройної агресії Російської Федерації проти України і він з цього приводу звернувся до підрозділів збройних сил України, у зв`язку з чим, на переконання захисника щодо обвинуваченого можливо обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник підтримали подану в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000532 від 07.08.2021, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині ч. 1 ст. 115 КК України.

Так ОСОБА_9 , 07.08.2021 приблизно о 19 год. 34 хв. знаходився в кафе, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де з ОСОБА_10 та невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком на ім`я ОСОБА_11 , розпивав спиртні напої. В ході бесіди у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , оцінивши ситуацію що склалася, діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_12 , тримаючи ніж у правій руці, наніс ОСОБА_12 два удари ножем у передню поверхню тулубу зліва, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої стінки черевної порожнини та проникаючого ножового поранення грудної клітини зліва.

Таким чином, ОСОБА_9 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на вбивство ОСОБА_10 .

У той же день потерпіла ОСОБА_10 була доставлена до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, де померла від отриманих тілесних ушкоджень.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
13.06.2022 ухвалою Київського районного суду м. Полтави клопотання прокурора задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Так, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду, що обґрунтовується можливістю призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення особливо тяжкого злочину у виді позбавлення волі на тривалий термін, що може викликати загрозу втечі ОСОБА_7 .
Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показань на свою користь.
Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.
За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а стороною захисту не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотньому.
Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Відомості про те, що обвинувачений ОСОБА_9 має хвору матір, яка потребує догляду, має бойовий досвід та служив в армії під час військової операції в Афганістані, може надати допомогу бойовим підрозділам збройних сил України під час збройної агресії Російської Федерації проти України і він з цього приводу звернувся до підрозділів збройних сил України, є не підтвердженими, оскільки захисником жодних документів, які б підтверджували наведені ним в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченого, не надано, а матеріали що надійшли до апеляційного суду таких даних не містять.

Таким чином, наведені захисником відомості не можуть враховуватися апеляційним судом.

Посилання захисника на відсутність в справі доказів, які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого статтею 115 КК України, є безпідставними, оскільки оцінку доказів на встановлення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд здійснює в межах судового розгляду по суті, та вказане питання не є предметом розгляду під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4