Справа № 216/4033/22
Провадження № 1-кп/216/736/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2022 р. місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001040 від 14 серпня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2022 року близько 19.10 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з мотивів гострої неприязні до ОСОБА_5 через виниклу з ним сварку на побутовому ґрунті, маючи умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, не переслідуючи за мету спричинити смерть, взяв з поверхні столу ніж, підшукавши таким чином собі знаряддя злочину, та, утримуючи вказаний ніж у лівій руці, завдав ОСОБА_5 , який був звернутий до нього обличчям, одного удару клинком підшуканого ножа в область грудної клітини спереду місце розташування життєво-важливих органів. Після цього ОСОБА_3 припинив свої дії, а ОСОБА_5 вибіг з будинку на вулицю, де попросив стороннього чоловіка викликати йому швидку медичну допомогу. Того ж дня ОСОБА_5 з отриманими тілесними ушкодженнями каретою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», де йому було надано належну медичну допомогу.

Унаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 буди спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення тулуба шкіряна рана по передній поверхні груді праворуч з рановим каналом, по ходу якого пошкоджені діафрагма та права доля печінки, ускладнене гемо та пневмотораксом праворуч, гемоперітононеумом, шоком 1-2 ст., яке за висновком судово-медичної експертизи від 05 вересня 2022 року № 1225 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю і дав суду такі показання. 13 серпня 2022 року у вечірній час за місцем свого мешкання він під час сварки з потерпілим ОСОБА_5 розлютився та вдарив останнього один раз ножем, який взяв зі столу на кухні та утримував у лівій руці, у правий бік живота потерпілого. Після цього він відкинув ніж і відійшов у бік, а потерпілий вибіг на вулицю й подальші дії останнього йому невідомі.
Водночас обвинуваченийзазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладено правильно та повністю відповідають дійсності, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, у тому числі фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному, активно сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, висловлює жаль з приводу вчиненого, примирився з потерпілим, належно усвідомив свій негативний вчинок і запевняє не допускати протиправної поведінки в майбутньому, а також вважає справедливим покарання, яке йому просив призначити прокурор.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого стосовно нього злочину, а також зазначив про примирення зі ОСОБА_3 , повне відшкодування йому останнім завданої шкоди та відсутність до обвинуваченого будь-яких матеріальних претензій, тому просив його суворо не карати.
Ураховуючи вказану вище позицію обвинуваченого та беззаперечну згоду всіх учасників судового провадження на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілого та обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу останнього, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Перед визначенням такого порядку дослідження доказів судом було детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення, форми вини, мотиву й мети та інших обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому суд взяв до уваги, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи безумовно визнавав усі обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчиненого ним діяння, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому сумнівів у його волевиявленні не виникло. Переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, судом було змістовно роз`яснено останнім, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються потерпілим та обвинуваченим, а також беззаперечно визнаються останнім, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченнямдоведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.
При цьому обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, офіційно не працює, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем мешкання характеризується позитивно, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває (а.к.п. 154-163).
Разом з тим суд бере до уваги повне добровільне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_3 завданої потерпілому ОСОБА_5 шкоди й відсутність в останнього будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, мотиви, обстановку, спосіб його вчинення та відповідні наслідки, ставлення обвинуваченого до скоєного, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, відсутність попередніх судимостей і офіційної роботи, наявність родини, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику за місцем мешкання, не перебування на обліках, наявність двох пом`якшуючих обставин та однієї обтяжуючої обставини, добровільне відшкодування обвинуваченим завданої злочином шкоди та примирення з потерпілим, а також думку останнього про призначення покарання обвинуваченому.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в мінімальній межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 діяння, а також на перед і пост кримінальну поведінку останнього, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, має родину, трьох утриманців, зареєстроване й постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, беззаперечно визнає свою вину у вчиненні вказаного злочину, активно сприяв його розкриттю, дійсно щиро покаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду та примирився з потерпілим, засуджує свій негативний вчинок і запевняє не допускати протиправної поведінки в майбутньому, тобто наявність такої сукупності обставин, яка істотно знижує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та із достатньою переконливістю свідчить про позитивну перебудову його свідомості й реальну можливість виправлення без відбування призначеного покарання, а також враховуючи позицію прокурора про доцільність застосування в даному випадку положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне на підставі цієї норми кримінального закону звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, але в умовах здійснення належного контролю за його поведінкою й виконанням покладених на нього судом обов`язків під час такого звільнення, а також застосуванням протягом іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Арешти, накладені на змиви речовини бурого кольору, фрагмент тканини зі слідами речовини бурого кольору, ніж з дерев`яним руків`ям, ніж з пластиковим руків`ям, ніж з пластиковим руків`ям червоного кольору, мобільний телефон марки «Rеdмі Hot8», футболку жовтого кольору та шорти чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, підлягають скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (а.к.п. 60-61, 64-65).
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід продовжити до набрання вироком законної сили, але на строк, який не перевищує двох місяців, тобто до 07 січня 2023 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року на мобільний телефон марки «Rеdмі Hot8», футболку жовтого кольору та шорти чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року на змиви речовини бурого кольору, фрагмент тканини зі слідами речовини бурого кольору, ніж з дерев`яним руків`ям, ніж з пластиковим руків`ям, ніж з пластиковим руків`ям червоного кольору.

Речові докази, а саме:

-змиви речовини бурого кольору, фрагмент тканини зі слідами речовини бурого кольору, футболку жовтого кольору зі слідами речовини бурого кольору, шорти чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, ніж з дерев`яним руків`ям, ніж з пластиковим руків`ям, ніж з пластиковим руків`ям червоного кольору, які передані до камери зберігання речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.к.п. 28), - знищити;

-мобільний телефон марки «Rеdмі Hot8», який переданий до камери зберігання речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.к.п. 28), - повернути власнику ОСОБА_5 ;

-решту речових доказів і документів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили, але на строк, який не перевищує двох місяців, тобто до 07 січня 2023 року включно.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1