УХВАЛА
іменем України

11 квітня 2022 року

Справа №607/13848/20
Провадження №1-кп/152/4/22

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні №0000283 за обвинувальним актом від 19.08.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185 КК України,

з участю:

сторін кримінального провадження

зі сторони обвинувачення:

прокурора групи прокурорів

у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого
ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого
ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого
ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 ,

встановив:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом, складеним слідчим та затвердженим прокурором, з додатками, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 25.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185 КК України.

У кримінальному провадженні здійснюється судовий розгляд по суті.

07.04.2022 року прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 на електронну адресу суду надіслав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та 08.04.2022 року уточнення клопотання (а.с.233-240, 245 т.11).

Прокурор просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) прибувати до Шаргородського районного суду на кожну вимогу; 2) утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, представниками потерпілих, свідками у означеному кримінальному провадженні; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Крім того, прокурор просить повідомити Державну прикордонну службу України про те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під запобіжним заходом та до нього застосовано судом обов`язки, передбачені КПК.

Узагальнено у клопотанні прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які відкриті стороні захисту стороною обвинувачення.

Підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також наявність ризиків встановлених ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу прокурор зазначає необхідність забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику, на переконання прокурора, підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 ніде не працює, офіційних доходів не отримує. Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»; 2) незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик, на думку прокурора, підтверджується тим, що, будучи обізнаним про місце фактичного проживання усіх потерпілих та свідків, маючи номери їх мобільних телефонів, може незаконно впливати на вказаних осіб, чинити на них тиск та шляхом погрози схиляти до надання неправдивих показань на свою користь або відмовитися від участі в кримінальному провадженні чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Крім того, прокурор, обґрунтовуючи клопотання, зсилається на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, із покладенням встановлених ст.194 КПК України обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , що приймає участь у розгляді в режимі відеоконференції, клопотання підтримав у повному обсязі, з урахуванням поданого уточнення, просить задовольнити та застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , які приймають участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки вважають, що відсутні ризики, на які зсилається прокурор. При цьому, адвокат ОСОБА_7 зазначив, що до ОСОБА_4 раніше судом було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який обвинуваченим не порушувався, але строк дії якого закінчився, і в сьогоднішнє судове засідання ОСОБА_4 прибув для участі в ньому в режимі відеоконференції, не будучи під запобіжним заходом, що вказує на відсутність ризиків та потреби у запобіжному заході.

Інші учасники кримінального провадження при розгляді клопотання прокурора покладаються на вирішення суду.

Розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 , вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання в тому числі, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися, в тому числі, від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, в тому числі, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір шкоди; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Крім того, ч.1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, зокрема, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою спершу за рішенням слідчого судді, а пізніше продовжено неодноразово судом, у провадженні якого перебувало означене кримінальне провадження.

15.09.2021 року судом змінено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на щодобовий домашній арешт, який неодноразово продовжування судом, востаннє 04.01.2022 року на строк до 04.03.2022 року (а.с.71-74 т.11).

На даний час щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовується будь-який запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні.

Суд звертає увагу, що в ухвалі від 15.09.2021 року вже надавав оцінку ризикам, встановленим у ст.177 КПК України, при зміні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на щодобовий домашній арешт, на що прокурором не звернуто уваги і повторно зазначено про наявність ризиків, встановлених п.п.1, 3 ст.177 КПК України, при цьому, прокурор посилається у клопотанні на те, що ризик, передбачений п.3 ст.177 КПК України може негативно вплинути на хід досудового розслідування, тоді як у кримінальній справі уже з 02.08.2021 року здійснюється судовий розгляд у цьому складі Шаргородського районного суду, а до того здійснювався судовий розгляд у складі суду під головуванням судді Шаргородського районного суду ОСОБА_10 .

Також, суд звертає увагу процесуального прокурора, що на стадії судового розгляду ОСОБА_4 має процесуальний статус обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим безпідставним є посилання у мотивувальній частині клопотання на те, що ОСОБА_4 є підозрюваним.

До того ж, суд звертає увагу, що всі обставини, на які зсилається прокурор щодо наявності ризиків, встановлених п.п.1, 3 ст.177 КПК України, як зазначено вище, були предметом перевірки їх судом, оскільки щоразу повторно викладалися процесуальним прокурором у клопотаннях щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 і на вказані обставини суд звертав увагу прокурора та вказував про безпідставність наведених вище стверджень прокурора, зокрема, в ухвалах від 15.09.2021 року та від 08.11.2021 року.

Вказані вище ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області набрали законної сили.

Частиною 2 ст.21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими та підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Разом з тим, процесуальним прокурором у клопотанні, яке розглядається, повторно заявлено про врахування ризиків при застосуванні запобіжного заходу, які вже визнавалися судом безпідставними.

Так, суд враховує, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжкими та особливо тяжкими, згідно із класифікацією, передбаченою ст.12 КК України; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів від семи до дванадцяти років позбавлення волі; розгляд справи здійснюється повторно після її повторного авторозподілу; у справі не допитаний жоден свідок сторони обвинувачення та представник потерпілого, які не допитувалися і під час судового розгляду кримінального провадження попереднім складом суду.

Вказане дає достатні підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на недопитаних у суді свідків та представників потерпілих, але суд зауважує, що свідки сторони обвинувачення та представники потерпілих надали показання щодо кримінального провадження під час досудового розслідування, що зафіксовано у Реєстрі матеріалів.

Щодо уникнення обвинуваченим від органу досудового розслідування, на що зсилається процесуальний прокурор, то суд зауважує, що досудове розслідування закінчилося і є безпідставним посилання прокурора на ризик уникнення ОСОБА_4 від досудового розслідування.

Також, суд зауважує, що впродовж досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 не перебував у розшуку, оскільки доказів протилежного суду не надано.

Крім того, впродовж розгляду кримінального провадження визначеним складом Шаргородського районного суду обвинувачений ОСОБА_4 жодного разу не порушував умови відбування застосованих щодо нього запобіжних заходів, тому доказів того, що він уникатиме прибуття до суду через тяжкість можливого покарання немає, а отже відсутній вказаний ризик, на який зсилається прокурор у клопотанні.

До того ж, суд вважає, що прокурор безпідставно зсилається на те, що ОСОБА_4 перешкоджатиме кримінальному провадженню у інший спосіб, оскільки не зазначає, яким саме чином він перешкоджатиме здійсненню кримінального провадження.

Таким чином, судом не встановлено ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ст.177 КПК України.

Разом з тим, виходячи з обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кількох (шести) кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185 КК України, у досить короткий проміжок часу між собою, тому суд вважає, що наявний ризик, передбачений п.5 ст.177 КПК України, зокрема, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, наявність вказаного ризику, який передбачений п.5 ст.177 КПК України, є підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кількох епізодів тяжких та особливо тяжких злочинів у короткий проміжок часу, згідно з обвинувальним актом, з огляду на обґрунтованість підозри, на переконання суду, є доказом на підтвердження ризику, встановленого п.5 ст.177 КПК України, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Нових доказів про наявність обставин, які б переконали суд, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ст.177 КПК України, присутні, прокурором ні у клопотанні, ні під час судового розгляду клопотання не наведено.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що є підстави для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, що буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігатиме спробам, визначеним п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки судовий розгляд кримінального провадження здійснюється, в минулих судових засіданнях задоволено клопотання про виклик свідків, не приєднані та не досліджені судом письмові та речові докази.

Крім того, суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім стримуючим засобом від можливого невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно із ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває в провадженні суду, прокурор.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Частиною 5 ст.194 КПК України встановлено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбаченічастинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, суд вбачає підстави для покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці обов`язки, зазначені прокурором у клопотанні, а також обов`язок, передбачений п.2 ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду.

Прокурор у клопотанні зазначив про необхідність повідомити Державну прикордонну службу України, що ОСОБА_4 має статус обвинуваченого у кримінальному провадженні, яке розглядається у Шаргородському районному суді, та перебуває під запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання, і що на нього судом покладено відповідні обов`язки строком не менше двох місяців.

Суд не вбачає підстав для такого повідомлення, оскільки, здійснивши аналогічне повідомлення щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , отримав відповідь ДПС від 04.04.2022 року, яка надійшла до суду 11.04.2022 року, з якої вбачається, що для виконання доручення суду є необхідність заповнити відповідне доручення на бланку, передбаченому постановою КМУ за №280 від 17.04.2013 року, щодо застосування запобіжного заходу у виді заборони перетину певною особою державного кордону України (а.с.3, т.12).

Оскільки таке доручення не надіслано щодо ОСОБА_5 судом, то повідомлення суду до виконання ДПС України не приймається.

Враховуючи, що порядок відбування запобіжного заходу у виді застави та особистого зобов`язання не передбачає заборони перетину державного кордону України, серед покладених на обвинувачених обов`язків відсутній обов`язок, що полягає у забороні перетину державного кордону, то таке повідомлення до ДПС України не матиме жодного процесуального значення.

До того ж, на обвинувачених у цьому кримінальному провадженні судом покладено обов`язок не відлучатися із населених пунктів, у яких вони проживають, що є достатнім стримуючим засобом для виконання останніми процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176, 177, 179, 194, 196, 203, 205, 331, 350, 369, 372, 392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора групи прокурорів ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.4, 5 ст.185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Бендери Республіки Молдова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, вдівця, офіційно не працевлаштованого, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці, тобто до 11.06.2021 року обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до Шаргородського районного суду;

2) утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, представниками потерпілих, свідками у означеному кримінальному провадженні;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, зокрема, АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

4) повідомляти Шаргородський районний суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_4 особистого зобов`язання покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст.284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Розгляд кримінальної справи відкласти на 30 травня 2022 року на 11 годину.

Виклик сторін кримінального провадження у судове засідання здійснити усіма відомими та доступними засобами, встановленими ч.1 ст.135 КПК України: шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1