Провадження №1-кс/760/2424/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2022 року м. Київ
Суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення (справа №760/29658/21, провадження №1-кс/760/271/22).
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_4 просить слідчого суддю зобов`язати керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення вчиненого суддею Шевченківського районного суду ОСОБА_5 за кваліфікацією ч.2 ст.366, ч.2 ст.256, ч.1 ст. 111, ст.170, ч.2 ст.15 ст.27 КК України. На думку скаржника, дані правопорушення вчиненні суддею ОСОБА_5 під час розгляду та ухвалення рішення по його скарзі на не внесення керівником СУ ДБР відомостей про вчинення суддею ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду вищевказаної скарги, оскільки вона є колегою судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , що може викликати сумнів у неупередженості слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_4 (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).
Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні та особа, яка заявила самовідвід, у судове засідання не з`явились.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши подану заяву про самовідвід, суддя приходить до наступного.
Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема п.4 ч.1 ст.75 КПК України за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.
Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.
З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).
Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).
У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.
Так, відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Враховуючи, що слідчий суддя ОСОБА_3 працює суддею того ж суду, що й суддя ОСОБА_6 , щодо якої суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , було розглянуто скаргу ОСОБА_4 про невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, та відмовлено у її задоволенні, що може викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді даної скарги, тому суддя вважає, що наведені в заяві про самовідвід підстави є обґрунтованими та достатніми для її задоволення.
Керуючись статтями 75, 76, 80-82 КПК України,
У Х В А Л И В:
Заяву слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Відвести слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, вчинені суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 (760/29658/21, провадження № 1-кс/760/271/22).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Солом`янського
районного суду міста Києва ОСОБА_1