Справа № 357/3926/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 розглянувши в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в залі суду клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галинка Бородянського району Київської обл., громадянина України, військовослужбовця призваного по мобілізації, офіцер резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 по матеріалам кримінального провадження № 0001052 від 20 травня 2022 року підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання захисника адвоката - ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час доби, вмотивоване наступним.

У провадженні слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001052 від 20 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. 20 травня 2022 року ОСОБА_4 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння. 22 травня 2022 року Слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 30 днів. Враховуючи те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, що підтверджується договором найму житлового приміщення від 24.05.2022р. (адреса: АДРЕСА_2 ), до кримінальної відповідальності не притягувався, являється учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, визнає свою вину у скоєному, активно сприяє розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду та примирився із потерпілим ОСОБА_6 , що підтверджується заявою останнього, вважаю, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні відсутні. Враховуючи наведене захисник ОСОБА_5 просив запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 змінити та застосувати запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби,оскільки даний вид запобіжного заходу , на думку захисника буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання зазначивши, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати, а тому підстав для задоволенні клопотання не має. Крім того зазначив, що в разі прийняття слідчим суддею рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 домашнього арешту, то вважає за доцільніше застосувати цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 підтримали клопотання з підстав наведених у ньому, та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час доби. ОСОБА_4 при цьому зазначив, що не заперечує проти застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_4 затриманий 20.05.2022 о 09 год. 30 хв.

20.05.2022 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

22.05.2022 слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів, а саме до18.06.2022 включно.

При розгляді вище вказаного клопотання слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, останній раніше не судимий, крім того, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, за яке яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з огляду на наведене, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, також слідчий суддя враховує, що при обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою 22.05.2022, було встановлено наявні ризики, передбачені пунктами 1,3 частини 1 ст. 177 КПК України.

Однак тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі

Також слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний, має постійне місце проживання про що в матеріалах клопотання мається копія договору найму жилового приміщення від 24.05.2022, раніше не судимий, крім тогодо суду надавна заява від потерпілого ОСОБА_6 в якій зазначено, що останній не має жодних претензій ні морального ні матеріального характеру відносно підозрюваного ОСОБА_4 . Крім того на даний час не надано жодних належних та допустимих доказів, що у випадку зміни запобіжного заходу підозрюваний дійсно буде переховуватися.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню та впливати на потерпілого/свідків у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Приймаючи рішення щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує відповідь надану прокурором ОСОБА_3 від 26.05.2022 командира в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_3 . Відповідно до вказаного листа військова частина зазначає, що перебування ОСОБА_4 у підрозділі є небезпечним для особового складу у зв`язку із наявністю доступу до зброї та боєприпасів інших військовослужбовців, стрілецька зброя яких та боєприпасів до неї збергіється відповідно до умов воєнного стану при них. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з використанням штатної зброї, виданої йому у зв`язку із призивом на військову службу по мобілізації. А тому, поверенення ОСОБА_4 за місцем служби та отримання останнім зброї як обовязкової умови під час воєєного стану, несе великий ризик повторного вчинення ОСОБА_4 аналогічного кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 201, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по матеріалам кримінального провадження № 0001052 від 20 травня 2022 року підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галинка Бородянського району Київської обаласті, громадянина України, військовослужбовця призваного по мобілізації, офіцер резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 без електроного засобу контролю, строком на 1 (один) місяць, тобто до 26.06.2022.

Вважати, що термін дії ухвали - до 26.06.2022 включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти із зали суду негайно.Відповідно до ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язків покласти на Білоцерківський РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1