Провадження №: 1-кс/755/1946/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2022 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002899 від 20 вересня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и л а :
прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді з клопотанням про накладення арешту на тунелепрохідницьку машину AVN 1200, виробник «HERRENKNECHTAG», в тому числі електрогідравлічний операційний контейнер, тунелепрохідницький щит AVN C/DA 1505, домкратну станцію, систему насосів з`єднувальні лінії та трубопроводи, стартове ущільнення, насос подачі бетону, що належить ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» ().
Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що19 жовтня 2015 року між ПАТ «Банк «Український капітал», в особі Голови Правління ОСОБА_4 та ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» в особі генерального директора ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 40кл-15 щодо відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості перед Банком в сумі 15000000,00 грн.
За умовами договору, а саме підпункту 2.2. - позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і повернути грошові кошти у повному обсязі в термін до 17:00 за Київським часом 18 жовтня 2017 року.
Однак у термін, визначений вищевказаним кредитним договором, ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» не повернуло грошові кошти.
Після чого ПАТ «Банк «Український капітал» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ "Концерн "Київпідземшляхбуд" про стягнення заборгованість з нарахованими штрафними санкціями у сумі 62 673 516,30 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24 лютого 2020 року у справі № 910/11124/19 позов ПАТ «Банк «Український капітал» задоволено повністю.
У подальшому в справі № 910/11124/19 суддею ОСОБА_6 видано наказ від 20 жовтня 2020 року про примусове виконання рішення, а саме стягнення заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 20611841,00 грн., інфляційні втрати в зв`язку з простроченням сплати кредиту у розмірі 4303068,11 грн., інфляційні втрати в зв`язку з простроченням сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1 324492,31 грн, 80% річних від простроченої суми кредиту у розмірі 15 396014, 47 грн., судовий збір у розмірі 624531,24 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 24178,00 грн.
На підставі наказу № 910/11124/19 від 20 жовтня 2020 року, виданого Господарським судом міста Києва, приватним виконавцем округу міста Києва ОСОБА_7 22 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження № 63395707.
У межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем ОСОБА_7 винесено постанову про арешт майна боржника, а саме: 1. SKODA RAPID, рік випуску: 2013, дата реєстрації: 01.07.2016, колір: чорний, об`єм двигуна: 1197 куб. см., вага: 1265 кг, VIN-код: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; 2. Тунелепрохідницька машина AVN 1200 для спорудження тунелю із зовнішнім діаметром 1505 мм (що підтверджується контрактом №01-06/101 436/10/101437, укладеним 23.01.2006 між ТОВ Концерн «Київпідземшляхбуд» та HERRENKNECHT AG, Schwanau, митною декларацією та довідкою Відповідача вих. №43/3 від 08.04.2019); 3. Мікротонелепрохідницька установка AVN 1200 для спорудження тунелю із зовнішнім діаметром 1505 мм (що підтверджується контрактом №б/н, укладеним 08.04.2003 між ТОВ Концерн «Київпідземшляхбуд» та HERRENKNECHT AG, Schwanau, митною декларацією та довідкою Відповідача вих. №42/3 від 08.04.2019); 4. Екскаватор АТЕК-761 2001 року випуску, заводський № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 (що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини в: 13.09.2001 Серії НОМЕР_6 та довідкою Відповідача від 24.04.2019 №24/04-1); 5. Екскаватор АТЕК-881 2001 року випуску, заводський № НОМЕР_7 , двигун № НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 (що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини від 13.09.2001 Серії НОМЕР_10 та довідкою Відповідача від 24.04.2019 №24/04-1); 6. Екскаватор АТЕК-999Е 2001 року випуску, заводський № НОМЕР_11 , двигун № НОМЕР_12 , реєстраційний номер НОМЕР_13 (що свідоцтвом про реєстрацію машини від 13.09.2001 Серії НОМЕР_14 та довідкою Відповідача від 24.04.2019 №24/04-1); 7. Екскаватор Борекс-2101 2002 року випуску, заводський № НОМЕР_15 , двигун № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 (шасі), об`єм двигуна 4940 куб. см. реєстраційний номер НОМЕР_18 (що підтверджується дублікатом свідоцтва про реєстрацію машини від 20.12.2006 Серії НОМЕР_19 та довідкою Відповідача від 24.04.2019 №24/04-1).
Крім того, приватним виконавцем ОСОБА_7 17 листопада 2020 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №63395707, якою описано, та накладено арешт на майно боржника ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» (), а саме на: мікротонелепрохідницьку установку АVN 1200, виробник «HERRENKNECHTAG», в тому числі електрогідравлічний операційний контейнер, тунелепрохідницький щит AVN C/DA 1505, домкратну станцію, систему насосів з`єднувальні лінії та трубопроводи, стартове ущільнення, насос подачі бетону.
Вказане описане та арештоване майно приватним виконавцем передано на відповідальне зберігання представнику стягувача АТ «Банк «Український капітал» ОСОБА_8 .
У подальшому, а саме 02 грудня 2020 року приватним виконавцем ОСОБА_7 винесено постанову про внесення змін до постанов приватного виконавця, якою внесено зміни до постанови від 17 листопада 2020 року замість «Мікротонелепрохідницька установка AVN 1200» зазначити «Тунелепрохідницька машина AVN 1200».
Однак 06 вересня 2022 року приблизно о 09 год 00 хв невстановлені досудовим розслідуванням особи за допомогою автомобіля МАЗ викрали арештоване майно, що знаходилось за адресою: м. Київ, вул. Віфліємська, 8, та було передане на зберігання представнику стягувача AT «Банк «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» ОСОБА_8 .
У той же час, допитаний під час проведення досудового розслідування представник потерпілого повідомив, що викрадене майно, а саме: тунулепрохідний щит, домкратна станція, та контейнер може знаходитись за адресою: м. Київ, просп. Відрадний, 107.
На даний час, майно, що передано на відповідальне зберігання представнику стягувача AT «Банк «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» ОСОБА_8 невстановленими досудовим розслідуванням особами переміщено в невстановлене досудовим розслідуванням місце, що дає підстави вважати про намір приховати чи передати арештоване майно іншим особам.
За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0002899 від 20 вересня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у судовому засіданніклопотання підтримавз підстав у ньому наведених та просив задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, крім того, прокурором зазначаються ризики того, що майно, яке є предметом вчинення злочину, можуть відчужити підконтрольним суб`єктам господарської діяльності до завершення розгляду клопотання, тому розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідча суддя, вивчивши клопотання,дослідивши матеріали додані до клопотання, заслухавши прокурора, дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно частини другої вказаної статті КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Постановою начальника відділення СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 06 жовтня 2022 року тунелепрохідницьку машину AVN 1200, виробник «HERRENKNECHTAG», в тому числі електрогідравлічний операційний контейнер, тунелепрохідницький щит AVN C/DA 1505, домкратну станцію, систему насосів з`єднувальні лінії та трубопроводи, стартове ущільнення, насос подачі бетону, що належить ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» () визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002899від 20 вересня 2022 року.

У судовому засіданні слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволенню.
Крім того, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідча суддя враховує ту обставину, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється невстановлена особа, яка викрала майно, передане у межах виконавчого провадження представнику стягувача AT «Банк «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» ОСОБА_8 , у період військового стану, а тому є обґрунтованою вимога прокурора в частині позбавлення права розпорядження вказаним майном.
Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.
Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175,309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а :
клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на тунелепрохідницьку машину AVN 1200, виробник «HERRENKNECHTAG», в тому числі електрогідравлічний операційний контейнер, тунелепрохідницький щит AVN C/DA 1505, домкратну станцію, систему насосів з`єднувальні лінії та трубопроводи, стартове ущільнення, насос подачі бетону, що належить ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» (), шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження вказаного майна.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: ОСОБА_1