ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1859/21
Провадження № 1-кп/210/188/22

"29" серпня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, кримінальне провадження по обвинуваченню відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Миколаїв, Миколаївської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, маючого неповнолітню дитину, сина, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 16 липня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2020 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкав разом з громадянкою ОСОБА_7 та її малолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно, наніс ОСОБА_8 невстановлену кількість ударів в область голови, обличчя та шиї.

В результаті умисного нанесення ударів ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичного експерта №1169 від 21 липня 2020 року спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді саден та синців голови, обличчя, шиї, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могли бути як озброєна, так і неозброєна рука, нога, або інший предмет з такими ж властивостями, за механізмом синці- удар (удар-стиснення), садна-тертя- ковзання, що згідно висновку судово-медичного експерта №1169 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки, П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.125 ч.1 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

29 серпня 2022 року у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 надано письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.125 ч.1 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, котре він підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_4 вирішення даного питання залишила на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, регламентовано параграфом 2 глави 24 КПК України.

Згідно з п.1 ч.2, ч.8 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

За змістом ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року (справа №462/2762/14, провадження №51-1241км18), що за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

За п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що кримінальне правопорушення за ст.125 ч.1 КК України скоєно обвинуваченим ОСОБА_5 10 червня 2020 року, а з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачений звернувся до суду 29 серпня 2022 року, тобто після спливу двох років з дня вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст.125 ч.1 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, за вчинення котрого передбачене покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

У судовому засіданні не встановлено наявності підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому відомо наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та він наполягає на задоволенні заявленого клопотання.

Отже, зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.125 ч.1 КК України, яке є кримінальним проступком, за вчинення котрого передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, минуло більше ніж два роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо нього.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу не заявлялося, тому суд також не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Судові витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Шкода, завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення також відсутня. Цивільний позов не заявлявся. Право на його пред`явлення представнику та законному представнику потерпілого роз`яснювалося.

Керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.ст.284-288, 314-316, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст.125 ч.1 КК України, на підставі ст.49 ч.1 п.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000037 від 16 липня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, закрити, на підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України.

Матеріали кримінального провадження №0000037 від 16 липня 2020 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті справа №210/1859/21, провадження №1-кп/210/188/22.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено 29 серпня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1