Номер провадження: 11-кп/813/35/22
Номер справи місцевого суду: 521/717/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів у кримінальному проваджені №0000033, внесеному до ЄРДР 07.06.2017 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 тисяч грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 2 роки. Запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 у вигляді застави скасовано. Вирішено питання судових витрат та долю речових доказів.

Не погоджуючись із зазначеним вироком прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 та захисники обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з наявністю істотних порушень вимог кримінально процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційні скарзі сторона захисту просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з наявністю істотних порушень вимог кримінально процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження і закрити кримінальне провадження з підстав не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_7 заявлено клопотання про повторне дослідження доказів та допит свідка.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_7 , який просив задовольнити клопотання, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання, думку обвинуваченого та захисників, які заперечували проти задоволення клопотання, вивчивши доводи клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

За змістом цієї норми процесуального закону учасник судового провадження має право не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й повинен зазначити, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити, та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

Отже, розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України. Незгода сторони обвинувачення з показаннями свідків та письмовими доказами по справі, не є підставою для повторного дослідження цих доказів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 10.02.2021 в справі №127/14811/17.

Таким чином, норми ч. 3 ст. 404 КПК України зобов`язують суд апеляційної інстанції провести повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, лише коли суд першої інстанції дослідив ці обставини неповно або з порушенням. Сама по собі незгода з висновками, зробленими на підставі досліджених доказів, не може бути безумовною підставою для повторного дослідження тих самих доказів, апеляційним судом за відсутності обставин, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Як вбачається із вироку суду першої інстанції, а також журналів судових засідань, судом першої інстанції досліджені письмові докази сторони обвинувачення в повному обсязі, під час дослідження та долучення доказів до матеріалів провадження, прокурор не заявляв про будь які обставини, що могли вказувати на необхідність їх перевірки, неповноту дослідження таких доказів, або на порушення під час їх дослідження.

При цьому, суд першої інстанції дослідив ці докази в присутності сторін, врахував заперечення щодо долучення таких доказів та виклав мотиви у вироку від 11.05.2018, а незгода прокурора з висновками суду щодо долучених ним доказів, не надає підстав для повторного їх дослідження, оскільки вони були досліджені судом першої інстанції в повному обсязі та без порушень.

Водночас, прокурором у своєму клопотанні не зазначено про виключність підстав для їх дослідження, та чому саме на його думку суд апеляційної інстанції має повторно їх дослідити, не зазначаючи про те, які саме порушення були допущені судом першої інстанції, на його думку, які могли вплинути на законність прийнятого рішення.

Судом першої інстанції в повній мірі надана оцінка допиту свідка ОСОБА_11 та останній детально допитаний щодо обставин інкримінованого ОСОБА_9 злочину, а прокурором у клопотанні не зазначено, в чому полягає необхідність у його повторному допиті, посилаючись на те, що суд дав невірну оцінку показанням свідка.

При цьому, свідок ОСОБА_11 допитаний безпосередньо судом першої інстанції за участі прокурора, його показання знайшли своє відображення у мотивувальній частині вироку.

Будь-яких інших доводів того, що судом першої інстанції були викривлені або спотворені показання свідка, клопотання прокурора не містить, або докази, які він просить повторно дослідити були досліджені судом першої інстанції з порушенням або не повно, клопотання не містить.

З огляду на що, колегія суддів вважає, що прокурором ОСОБА_7 не доведена необхідність у повторному досліджені доказів, а також допиті свідка, а також те, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, а тому у заявленому клопотанні слід відмовити.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4