Справа № 171/2703/21
В И Р О К
Іменем України

18 травня 2022 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Апостолове кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 відносно відносно
ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нива Трудова, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянин України, має професійну (професійно-технічну) освіту, не одружений, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 10.09.2021 року, приблизно о 00:20 годині, перебував поруч з будинком АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 10.09.2021 приблизно о 00:30 годині, прийшов з заздалегідь підготовленою дерев`яною палицею до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де на той час перебував ОСОБА_5 . Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спровокував з останнім сварку, після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс 1 удар в тім`яно-потилочну область голови ліворуч, не менше 3 ударів в область ребер зліва та не менше 3 ударів в область правої гомілки ОСОБА_5 заздалегідь підготовлено дерев`яною палицею.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 139 від 29.10.2021, було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана у тім`яно-потиличній області волосистої частини голови ліворуч; переломи 8,9,10-ого ребер ліворуч; закритий перелом правої великогомілкової кістки у верхній її третині зі зміщенням кісткових уламків; які виникли від ударних дії зі значною силою тупого твердого предмета (предметів), який (які) мав (мали) обмежену контактуючу поверхню.

Тілесне ушкодження у вигляді забійної рани у тім`яно-потиличній області волосистої частини голови ліворуч за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, за ознакою як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів але не більш як 3 тижні/21 добу.

Тілесне ушкодження у вигляді переломів 8,9,10-ого ребер ліворуч та закритого перелому правої великогомілкової кістки у верхній її третині зі зміщенням кісткових уламків за своїм характером, як у сукупності так і кожне окремо, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я тривалістю понад 3 тижні/21 добу (зрощення кісткової тканини ребер та великогомілкової кістки перевищує 21 добу).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінальних правопорушення визнав повністю, не оспорює ті обставини котрі викладені в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно в ніч з 9 на 10 вересня 2021 року йому зателефонувала його хрещена та повідомила, що ОСОБА_5 її ображає. Він приїхав за вказаною адресою та вирішив помститись за образи його хрещеної. Тому він наніс удар палкою в область голови потерпілому, потім три чи чотири удари в область ребер, а коли потерпілий впав, він ще палкою наніст три удари по ногам. У вчиненому розкаюється, з потерпілим поговорив, вибачився, більше таких дій вчиняти не буде.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними, допустимими, достовірними, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України.
Оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин поза будь-яким розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав, за місцем проживання скарг та зауважень до міської ради не надходило, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий.
Відповідно ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій у вигляді позбавлення волі та враховуючи всі встановлені обставини приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування призначеного покарання.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Питання про речові докази, по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази вважати повернутими за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Суддя -