Справа № 526/1375/22
Провадження № 1-кп/526/280/2022

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000336 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бухалово Гадяцького району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працює, раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

29 липня 2022 року близько 18 год. 20 хв. інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області - ОСОБА_6 , спільно із поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , які перебували у добовому наряді під час здійснення патрулювання на автодорозі сполученням м. Гадяч Полтавської області смт. Липова Долина Сумської області, неподалік с. Бухалове Миргородського району, відповідно до своїх службових обов`язків, був виявлений транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21214 реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виїжджаючи з примикаючої польової дороги на вказану автодорогу, безпідставно подав їм звуковий сигнал, в зв`язку з чим працівники поліції стали зупиняти транспортний засіб, однак водій автомобіля не реагував на вимогу працівників поліції про зупинку.
У подальшому, працівниками поліції було розпочато гонитву за вказаним авто із увімкненими проблисковими маячками та подачею відповідного звукового сигналу про вимогу зупинитись, яку водій також не виконав, тобто таким чином не виконав вимогу про зупинку.
Під час гонитви, працівники поліції о 18 год. 25 хв. наздогнали вказаний автомобіль неподалік с. Бухалове Миргородського району, водій якого з`їхав з дороги в поле за лісосмугу. У вказаному місці, ОСОБА_5 , перебуваючи на водійському сидінні на вимогу працівників поліції не надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також відмовився вийти з автомобіля і продовжив злісно ухилятися від законних вимог працівників поліції, тому відповідно до ст.44-45 Закону України «Про Національну поліцію» до нього було спочатку застосовано фізичну силу, а потім і спеціальний засіб кайданки, оскільки останній почав вчиняти активний опір працівникам поліції. Оскільки дії ОСОБА_5 відповідно до ст. 185 КУпАП працівниками поліції були кваліфіковані як злісна непокора, то відносно нього відповідно до ст.261 КУпАП, також було застосовано адміністративне затримання.
У подальшому, працівниками поліції ОСОБА_5 було повідомлено про необхідність складання стосовно нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також постанов про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-1 та ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із невиконання ним вимог зупинки та за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.
У цей час, у ОСОБА_5 , який усвідомлював, що він затриманий та вчинив декілька порушень правил дорожнього руху, за які передбачена адміністративна відповідальність у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з метою уникнення негативних наслідків для себе за скоєні ним адміністративні правопорушення, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати службовій особі неправомірну вигоду за невчинення нею дії в його інтересах з використанням службового та не складання стосовно нього адміністративних протоколів і постанов за наведені вище адміністративні порушення.
Цього ж дня, о 19 год. 13 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні представилися, перебували в поліцейському однострої встановленого зразка та мали при собі спеціальні номерні нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності та звільнення від законного затримання, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи у службовому автомобілі RENAULT DASTER з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 під час руху до відділення поліції, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати вищевказаним поліцейським неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
Суд визнає винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і кваліфікує його дії як пропозиція неправомірної вигоди службовій особі інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 .

05 серпня 2022 року між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 468, 469,472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 369 КК України та погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України визнав повністю.

Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 і переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 віднесене до злочинів невеликої тяжкості, тому укладення угоди не суперечить закону.
При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений здатен виконати взяті на себе зобов`язання, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого сторонами покарання у вигляді штрафу.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.373, 374, ч.3 ст. 394, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

- Угоду про визнання винуватостівід 05 серпня 2022 року по кримінальному провадженню № 0000336, укладену між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим: виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1