Справа № 298/451/22
Номер провадження 1-в/298/32/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

начальника Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в смт. Великий Березний, подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , засудженого 14 квітня 2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України та за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням відносно ОСОБА_5 з посиланням на те, що за період перебування на обліку останній не виконує обов`язок, покладений на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Начальник Ужгородської РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні подання підтримав та просив таке задовольнити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні просив у задоволенні подання відмовити, пояснивши, що він не з`явився до органу пробації вчасно, оскільки в ці дні не було транспорту яким би він зміг доїхати до такого. Зазначив, що він приходив на наступний день та обіцяв сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, від 14 квітня 2020 року ОСОБА_5 , визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Протягом часу перебування на обліку засуджений не з`явився на реєстрацію 08.09.2021 року: 09.09.2021 року засуджений прибув до Ужгородського РС №1, де написав пояснення про неявку на реєстрацію 08.09.2021 року, тому що поїзд затримався через поломку і прибув у смт. Великий Березний о 19.00 год., однак офіційного підтвердження не надав: засудженому було винесено застереження у виді письмового попередження, також із засудженим було проведено профілактичну бесіду, та повторно роз`яснено йому порядок відбування покарання і наслідки ухилення від відбування покарання. Однак 14.09.2021 року ОСОБА_5 знов не з`явився на реєстрацію, 15.09.2021 року вищевказаний громадянин прибув до Ужгородського РС №1, де від нього було відібрано пояснення про неявку на реєстрацію, в якому він зазначив, що 15.09.2021 року він хворів і додав довідку від лікаря, попердження засудженому не виносилось.

13.04.2022 року засуджений знову не з`явився на реєстрацію. 14.04.2022 року засуджений прибув до Ужгородського РС №1, де написав пояснення про неявку-на реєстрацію 13.04.2022 року, тому що знаходився в м. Самбір. Хотів виїхати в смт. Великий Березний, але в той день не їздили електрички та маршрутки також, тому він не зміг дістатися додому та з`явитися до Ужгородського РС №1 для реєстрації.

Згідно вимоги ГУНП в Закарпатській області від 17.01.2022 року, яка надійшла 01.02.2022. року до Ужгородського РС №1 ОСОБА_5 нового злочину не вчиняв.

Згідно із ст.5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно ч.4 статті 166 КВК України Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 №272/5 встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Із листка реєстрації вбачається, що, засуджений ОСОБА_5 із визначених днів реєстрації (а.о/с.104) тричі не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації: 08.09.2021 року - вв письмових поясненнях ОСОБА_5 , посилається на те що не мав змоги прийти за відсутності транспорту, 15.09.2021 року не з`явився оскільки хворів про що надав відповідну довідку, 13.04.2022 року, також не зявився, через відсутність транспорту, однак в двох випадках підтверджуючих документів не надав, оскільки не звертався за такими, До засудженого було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання (а.о/с.96) та проведено профілактичні бесіди.

В ч.2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Однак, зазначених в ст.166 КВК України, ст.78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки три неявки засудженого на виклик уповноваженого органу з питань пробації, причини яких ОСОБА_5 пояснив, не свідчать про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б негативно характеризували засудженого, а застосування до засудженого ОСОБА_5 письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, суд розцінює як формальне, при цьому сам засуджений обіцяє виправити свою поведінку та не вчиняти правопорушень, чим демонструє розуміння неналежної поведінки та щире розкаяння в цьому, що дає підстави суду розцінити це як намір його виправлення без ізоляції від суспільства, а отже без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №19/75/2020 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Ужгородського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

Керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання фахівця ІІ категорії Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 8 червня 2022 року о 09 годині 20 хвилин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1