№ 207/4243/21
№ 1-кп/207/164/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження №0000289 від 16.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів в зв`язку з тим, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_6 просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд враховує те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, однак будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для продовження стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд вважає обґрунтованим наявність ризику вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень в подальшому та продовження злочинної діяльності, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило. Суд враховує, що обвинувачений на момент затримання офіційно не працював, не мав постійного заробітку та не мав сталих соціальних зв`язків. Суд вважає, що існують ризики впливання обвинуваченого на потерпілого та свідків, переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).
Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутого щодо ОСОБА_9 обвинувачення, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж на шістдесят днів, тобто по 22 грудня 2022 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 187 КК України, до 22 грудня 2022 року, включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1