У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 вересня 2022 року продовжено підозрюваній ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 листопада 2022 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає не обгрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Зазначає, що протоколи про результати проведення негласних розшукових заходів із зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а також інші докази, на які посилається прокурор, не містять вагомих доказів вчинення підозрюваною ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

Окрім того, апелянт стверджує, що ризики, про які зазначено в клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є припущенням.

Захисник вважає, що прокурором не доведено, що підозрювана не виконала обов`язки, покладені на неї при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу.

Вважає недоведеним ризик того, що підозрювана ОСОБА_9 може вчинити інший злочин, оскільки на його думку, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_9 , фактично спровоковано, а докази вчинення злочину сфальсифіковано.

Наголошує на тому, що ОСОБА_9 раніше не вчиняла кримінальних правопорушень, мала доступ до державної таємниці та при цьому не мала порушень режиму таємності.

Вказує, що слідчим суддею не враховано вік та стан здоров`я підозрюваної, наявність міцних соціальних зв`язків, її майновий стан, репутацію, відсутність судимостей.

Встановлені слідчим суддею обставини.

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області, погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9

СВ Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000097, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2022 за ч.2 ст. 111, ч.2 ст.114-2 КК України.

16.05.2022 ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

18.05.2022 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.07.2022 включно.

13.07.2022 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва змінено запобіжний захід ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт, строком до 13.09.2022.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10.08.2022 скасовано ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.07.2022 та застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.09.2022 включно.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч.1 ст.177 КК України, що є підставою подальшого продовження підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу, а також неможливість запобігти ризикам шляхом застосування інших менш суворих запобіжних заходів, що передбачені ст. 176 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Підозрювана ОСОБА_9 повідомлена про апеляційний розгляд, але заяву про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавала.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання прозастосування запобіжного заходу.

При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає занеобхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідністьзастосування запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Питання щодо обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, знайшло своє підтвердження під час продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Є правильними висновки слідчого судді про те, що докази, які надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді в цій частині обгрунтованими.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Отже, наведені апелянтом доводи про необґрунтованість підозри, є передчасними.

Колегією суддів, всупереч доводам сторони захисту в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, не зменшились.

Так, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді та наголошує, що в зазначеному провадженні не зменшились та продовжують існувати ризики того, що підозрювана ОСОБА_9 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність цих ризиків обумовлена тим, що ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацію майна, не має міцних соціальних зв`язків, та в матеріалах справи містяться дані, що вона підтримує стосунки з особою, яка перебуває на тимчасово окупованій території.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів не погоджується із доводами сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування вищевказаних ризиків та вважає їх такими, що спростовуються наданими апеляційному суду матеріалами провадження.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника відносно того, що підозрювана ОСОБА_9 є учасником бойових дій, пенсіонер ВСУ, має інвалідність, постійне місце проживання, працює, але з урахуванням ступеню тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_9 , його обставин, такі обставини не зменшують існування вищенаведених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваної ОСОБА_9 під вартою, без визначення розміру застави. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 08 вересня 2022 року щодо ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10