П О С Т А Н О В А
18 липня 2022 року

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про повернення грошових коштів, які мають статус речових доказів в кримінальній справі відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України

В С Т А Н О В И В :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року провадження по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України закрито у зв`язку з відмовою прокурора від обвинувачення.
30 червня 2020 року та 23 липня 2020 року адвокатом ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_5 , подані клопотання про повернення грошових коштів, які належать ОСОБА_5 (в клопотанні від 30 червня 2020 року без зазначення суми, в клопотанні від 23 липня 2020 року вказано 2 407 200,00 гривень та 100 доларів США) /а.с. 65, 68-69, т. 17/.
27 січня 2021 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про повернення грошових коштів у сумі 2 370 277,00 гривень, які належать останньому /а.с. 95, т. 17/.
У подальшому, в клопотанні від 12 травня 2021 року адвокат ОСОБА_4 просив залишити без розгляду клопотання від 30 червня 2020 року та від 23 липня 2020 року як помилкові та розглянути його клопотання від 27 січня 2021 року /а.с. 120, т. 17/.
Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки про те, що вилучені під час обшуку у конвертаційону центрі грошові кошти належать ОСОБА_5 було повідомлено лише під час судового розгляду справи. ОСОБА_7 повідомила, що кошти належать ОСОБА_5 , а ОСОБА_5 вказав, що він передав кошти на зберігання. Під час розгляду справи будь-яких доказів належності вилучених грошових коштів ОСОБА_5 надано не було. Крім того, прокурор поінформував суд, що ОСОБА_10 в даній кримінальній справі має лише статус свідка.
Інші учасники процесу в судові засідання не з`являлися, причини їх неявки суду невідомі, розгляд клопотання адвоката ОСОБА_4 неодноразово відкладався.
За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду 18 липня 2022 року клопотання за відсутності осіб, які не з`явилися.
Розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи в тому обсязі, який є необхідним для розгляду клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року провадження в кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України закрито у зв`язку з відмовою прокурора від обвинувачення.
При ухваленні цього рішення не була вирішена доля речових доказів.
Як вказано вище, 30 червня 2020 року, 23 липня 2020 року та 27 січня 2021 року адвокатом ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_5 , подані клопотання про повернення грошових коштів, які належать ОСОБА_5 /а.с. 65, 68-69, 95-96, т. 17/.
В клопотанні від 12 травня 2021 року адвокат ОСОБА_4 просив залишити без розгляду клопотання від 30 червня 2020 року та від 23 липня 2020 року як помилкові та розглянути його клопотання від 27 січня 2021 року /а.с. 120, т. 17/.
З урахуванням викладено, судом розглядається лише клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 27 січня 2021 року.
Адвокат ОСОБА_4 просить вирішити питання про повернення 2 370 277,00 гривень, які належать ОСОБА_5 , що були вилучені під час обшуку 18 травня 2012 року у ході розслідування кримінальної № 77-00199 за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 223-233, т. 6/ та приєднані як докази до матеріалів справи /а.с. 234, т. 2/. До клопотання від 27 січня 2021 року адвокатом ОСОБА_4 додані: копія протоколу обшуку, постанова про приєднання до справи речових доказів та довідка про речові докази, що приєднана до обвинувального висновку /а.с. 97-110, т. 17/.
За загальним правилом, порушувати перед судом питання щодо вирішення питань, які виникають під час виконання вироку/постанови суду, мають право учасники процесу, якими в силу п. 8 ч. 1 ст. 32 КПК 1960 року є обвинувачений, підозрюваний, захисник, а також потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники.
Як вбачається з обвинувального висновку, обвинувачення в кримінальній справі було пред`явлено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 /а.с. 1-88, т. 15/.
ОСОБА_5 не визнавався учасником процесу в розумінні ст. 32 КПК 1960 року при розгляді справи по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.
Як вбачається з клопотання адвоката ОСОБА_12 , він діє в інтересах ОСОБА_5 . В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 статусу учасника процесу не має, відповідно не може клопотати перед судом про вирішення питання про долю речових доказів. Повноваження адвоката ОСОБА_12 не можуть бути ширшими повноважень особи, в інтересах якої він дії в рамках цієї кримінальної справи ОСОБА_5 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що у адвоката ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , відсутні повноваження клопотати перед судом про вирішення долі речових доказів.
Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.
Стаття 330 КПК України 1960 року передбачає, що суд вирішує питання про речові докази, керуючись правилами, викладеними в статті 81 цього Кодексу. Речі, що не є речовими доказами в справі, повертаються їх законному володільцеві, хоч би останній і не пред`явив цивільного позову. Якщо виникне спір про право власності на зазначені речі, він підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 81 КПК України 1960 року питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому: знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються; речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються; речі, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, знищуються, а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм; гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави; гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави. Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Будь-які дані про те, що в порядку цивільного судочинства вирішено питання про належність грошових коштів ОСОБА_5 матеріали справи не містять, до клопотання адвоката не додані, під час розгляду клопотання не надані.
За таких обстави суд вважає, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про повернення 2 370 277,00 гривень слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 411 КПК України 1960 року

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 від 30 червня 2020 року та 23 липня 2020 року залишити без розгляду.
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про повернення 2 370 277,00 гривень відмовити.
На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Подільській районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_14