Дата документу 25.05.2022 Справа № 554/2213/22
Провадження № 1-кс/554/4807/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000070 від 30.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 436-2 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження

№ 0000070 від 30.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 436-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 17.03.2022 року ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи з прямим умислом, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, о 16 год. 05 хв., перебуваючи у невстановленому місці, шляхом особистого листування за допомогою мобільного додатку «Telegram» з власного облікового запису « ОСОБА_7 НОМЕР_1 » у бесіді з користувачем « ОСОБА_8 НОМЕР_2 », шляхом надсилання текстового повідомлення, повідомив про напрямки евакуації мирного населення України, повідомив про факт знешкодження військової техніки Збройних сил України, при цьому глорифікував діяльність ОСОБА_9 офіційного представника Міністерства оборони Російської Федерації, який висвітлює офіційну версію, оприлюднену керівництвом Російської Федерації щодо підстав перебування військ РФ на території України та їх намірів.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 21.03.2022 року ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи з прямим умислом, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, о 20 год. 52 хв., перебуваючи у невстановленому місці, шляхом особистого листування за допомогою мобільного додатку «Telegram» з власного облікового запису « ОСОБА_7 НОМЕР_1 » у бесіді з користувачем « ОСОБА_10 НОМЕР_3 », шляхом надсилання текстового повідомлення виправдав та визнав правомірною збройну агресію Російської Федерації проти України

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 28.03.2022 року ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи з прямим умислом, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, о у період часу з 20 год. 03 хв. по 20 год. 17 хв., перебуваючи у невстановленому місці, шляхом особистого листування за допомогою мобільного додатку «Telegram» з власного облікового запису « ОСОБА_7 НОМЕР_1 » у бесіді з користувачем « ОСОБА_11 НОМЕР_4 », переглянувши графічне повідомлення, зміст якого полягає в підтримці військового знищення України висловив підтримку зазначеного у графічному повідомленні гасла.

Таким чином, у вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ялта, АР Крим, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, охоронник Управління поліції охорони в Полтавській області.

30.03.2022 о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.

31.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 01.04.2022року, у справі № 554/2213/22, провадження №1-кс/554/3192/2022, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 19год.00хв. 28.05.2022 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-матеріалами Управління СБ України в Полтавській області;

-протоколом огляду речей від 30.03.2022;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 31.03.2022;

-протоколом огляду речей від 31.03.2022;

-протоколом огляду від 31.03.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.03.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.03.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.03.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 31.03.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 31.03.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 31.03.2022;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а також встановлення можливих співучасників злочину.

Заявлені стороною обвинувачення ризики, які враховано слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати з урахуванням того, що останній все ще підозрюється у тяжкому кримінальному правопорушенні (злочині), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання може планувати втечу та переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Аналізуючи поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до наступних висновків:

1. Так, ОСОБА_5 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки відповідно до підтверджених в ході проведення слідчих (розшукових) дій у останнього наявні є сталі соціальні зв`язки на тимчасово окупованих територіях АР Крим, Луганської та Донецької областей, в тому числі серед працівників правоохоронних органів, у зв`язку чим у сторони обвинувачення достатньо підстав вважати, що у разі не застосування до ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України та покинути її межі, так як кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, в ході проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій встановлено, що ОСОБА_18 попередньо обумовлював з представником правоохоронних органів тимчасово окупованих територій Луганської області про перехід його сина, що наразі проходить військову службу у Збройних Силах України до ряду цих органів.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_5 може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, а також на експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи позицію ОСОБА_5 щодо виправдування дій військової агресії Російської Федерації відносно України та висловлення підтримки збройним формуванням РФ та низькі моральні якості може погрожувати свідкам у кримінальному провадженні наданням їх персональних даних військовим формуванням РФ, залякуванням щодо фізичної розправи, тощо.

Підґрунтям такого ризику є те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати як особисто, так і через третіх осіб з числа діючих співробітників правоохоронних органів, на учасників кримінального провадження, з метою запобігання надання ними правдивих показань, з мотивів помсти їм за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань.

Враховуючи викладене, існує ризик здійснення реального тиску на вказаних осіб з боку ОСОБА_5 .

Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконний вплив на свідків, іншого підозрюваного, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

3. Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, що також свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, ОСОБА_5 може здійснити перехід на бік ворога в період збройного конфлікту разі настання певних обставин,надавати іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України

Відтак у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, не зменшились та не змінились, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

У даному кримінальному провадженні проведено ряд слідчих та інших процесуальних дій, зокрема допитано свідків, витребувано документи в порядку ст.93 КПК України, призначено проведення комплексної психолого-лінгвістичної експертизи, тощо.

Незважаючи на значний комплекс проведених слідчих(розшукових) дій, заходів забезпечення кримінального провадження та інших процесуальних дій, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали суду, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, неможливо, оскільки внаслідок складності цього кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих, процесуальних дій, що потребує додаткового часу.

Постановою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури від 23.05.2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 30.03.2022, за підозрою ОСОБА_5 , продовжено до 3-х місяців, тобто до 30.06.2022року.

Отже, виходячи із вищезазначеного, з метою забезпечення дотримання встановленого законом строку досудового розслідування та виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов?язків, є доцільним продовження строку застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , прохав обрати більш м?який запобіжний захід не пов?язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт у нічний час.
Підозрюваний підтримав думку адвоката.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, встановив наступне.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000070 від 30.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 436-2 КК України.

Судом встановлено, що 30.03.2022 о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.31.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру . Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 01.04.2022року, у справі № 554/2213/22, провадження №1-кс/554/3192/2022, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 19год.00хв. 28.05.2022 року.

Так у досудового розслідування виникла необхідність в продовженні строку застосованого до підозрюваного у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Слідчим суддею встановлено, що вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних у ході досудового розслідування доказів, а саме: матеріалами Управління СБ України в Полтавській області; протоколом огляду речей від 30.03.2022; протоколом затримання ОСОБА_5 від 31.03.2022; протоколом огляду речей від 31.03.2022; протоколом огляду від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 31.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 31.03.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя не надає оцінку зібраним доказам з точки зору їх достатності, законності, належності, а лише встановлює за їх сукупністю на даному етапі розслідування наявність чи відсутність фактів, що переконують у можливості особи вчинити кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слід виходити з того, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3,4 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо особи підозрюваного установлено наступне: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ялта, АР Крим, зареєстрованого за АДРЕСА_1 , громадянин України, працює охоронником Управління поліції охорони в Полтавській області,

Перебування підозрюваного на волі, на думку слідчого судді, може негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року,Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею враховано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, однак стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчим суддею встановлено, що прокурором доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, які є довединими прокурором у судовому засіданні, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Слідчий суддя вважає не визначити розмір застави, враховуючи те, що злочин, інкримінований підозрюваному, вчинений проти основ національної безпеки України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 до 19год.00 хв. 26 червня 2022 року.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181-183, 193, 194, 196, 197, 199, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000070 від 30.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 436-2 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до «19» год. «00» хв. 26 червня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 27.05.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1