Дата документу 06.07.2022 Справа № 314/4845/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/4845/17 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_1
Провадження № 11-о/807/1/22
Категорія: ст. 459 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

перевіривши заяву захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року (справа № 314/4845/17, провадження № 11-кп/807/1116/19),-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року залишено без задоволення апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року, якою приведено вирок Ленінського районного суду м. Краснодара РФ від 3 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 30 ст. 228-1 КК РФ у відповідність із законодавством України залишено без змін (а.с. 81-83).

4 січня 2022 року захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до Запорізького апеляційного суду у порядку ч. 1 ст. 459 КПК України із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року, в якій просив вказану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 (а.с. 91-95).

У заяві адвоката ОСОБА_7 також було викладено клопотання про поновлення строку на звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року.

З метою вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку, Запорізьким апеляційним судом 5 січня 2022 року було витребувано матеріали провадження № 314/4845/17 з Вільнянського районного суду Запорізької області (а.с. 102).

Разом з тим, вивчивши матеріали провадження № 314/4845/17 та заяву про перегляд ухвали Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року за нововиявленими обставинами, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У численних рішеннях, зокрема, у рішенні у справі «Рябих проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема: «Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів».

Правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності (finality) судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру" (пункти 51-52).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Системне тлумачення положень глави 34 КПК України, у сукупності з наведеними вище положеннями приводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Викладене узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК України, відповідно до яких, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до цих положень, нововиявлені обставини мають стосуватися лише судового рішення по суті кримінального обвинувачення.

Таким чином, за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті кримінального обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку, коли кримінальне провадження закінчено і рішення стали остаточними.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 6 червня 2019 року по справі № 454/3510/13-к.

Як убачається з матеріалів провадження та змісту заяви захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , останній звернулася до Запорізького апеляційного суду у порядку ч. 1 ст. 459 КПК України із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року, якою приведено вирок Ленінського районного суду м. Краснодара РФ від 3 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 30 ст. 228-1 КК РФ у відповідність із законодавством України залишено без змін.

У заяві захисник ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 .

Вищевказана ухвала апеляційного суду за своїм змістом не є судовим рішенням, постановленим за наслідками перегляду вироку чи ухвали у кримінальному провадженні по суті обвинувачення, визнаного судом доведеним, та не віднесена до рішень, які можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому главою 34 КПК України.

Оскільки ухвала Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року не належить до остаточних рішень, які можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами відповідно до глави 34 КПК України, то суд вважає, що підстави для відкриття провадження за нововиявленими обставинами за заявою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 відсутні.

Крім того, зі змісту заяви вбачається, що адвокат ОСОБА_8 фактично не погоджується з ухвалою Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року, і за таких обставин, він повинен був подавати на неї касаційну скаргу, а не звертатись до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 459, 464 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за заявою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про перегляд ухвали Запорізького апеляційного суду від 4 липня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Копію ухвали надіслати адвокату ОСОБА_9 разом з заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3