Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6063/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 червня 2022 року за №0001003 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив :

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.
Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановив судом.
Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, зброя, в тому числі холодна та боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї) не можуть перебувати у власності громадян.
Однак, всупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_3 вирішив стати на злочинний шлях та вчинив злочин проти порядку громадської безпеки, за наступних обставин.
Так, в невстановлений час та в невстановленому місці ОСОБА_3 придбав кастет, який помістив у власну сумку та в подальшому, усвідомлюючи заборону вільного носіння кастета та караність вказаного діяння, не маючи передбаченого законом дозволу на зазначений предмет, в порушення вимог ст. 41, 92 Конституції України, ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-П, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, почав носити в сумці при собі до 07.06.2022 року без передбаченого законом дозволу.
07.06.2022 року, о 18 год. 35 хв., за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, 69, працівниками поліції затримано ОСОБА_3 , у якого вилучено кастет, який останній носив при собі, без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-22/19678-ХЗ від 09.06.2022 року кастет, наданий на дослідження відноситься до холодної зброї. Наданий на дослідження кастет відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії та виготовлений заводським способом.
Своїми діями, які виразились у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та погодився з правовою кваліфікацією висунутого йому обвинувачення. Вказав, що 07.06.2022 року, ввечері, був зупинений працівниками поліції, в нього було вилучено кастет, який видав добровільно. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати, вказав, що зробив для себе належні висновки.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, врахувати що останній не судимий, і його суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, його відношення до вчиненого, його вік, відсутність скарг за місцем проживання.
Зважаючи на викладене, оскільки ОСОБА_3 не судимий, є працездатним, не працює, постійно проживає у м. Київ, свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав, суд вважає що призначення покарання у виді арешту на строк 6 місяців як просив у своїй промові прокурор є занадто суворим покаранням, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.
Тому суд задля досягнення мети покарання щодо виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, дійшов висновку за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у межах санкції статті у виді громадських робіт.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.
Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні експертизи №СЕ-19/111-22/19678-ХЗ від 09.06.2022 року становлять 1029 грн. 72 коп.
Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначеної експертизи в сумі 1029 грн. 72 коп
Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_3 закінчився.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Речові докази:
- кастет, який поміщено до спеціального пакету №0012491, який зберігається в камері схову речових доказів Подільського УП ГУНП у м.Києві - знищити.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1029,72 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять грн. 72 коп.).
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним Кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1