КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2463/2022
Єдиний унікальний номер 759/5644/22 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2022 року у кримінальному провадженні №0001518, -
ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0001518, а саме: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN -код НОМЕР_2 S НОМЕР_3 , який належить дружині підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження ним.

Згідно ухвали, слідчий суддя погодився з доводами клопотання органу досудового розслідування про те, що зазначене майно фактично належить підозрюваному ОСОБА_9 враховуючи, що кримінальним законом за вчинення інкримінованого ОСОБА_9 злочину передбачена конфіскація майна та з метою запобігання відчуження (передачі) майна, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, пославшись на вимоги ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді так як вважає її незаконною. Апелянт вважає, що клопотання органу досудового розслідування та ухвала слідчого судді про арешт майна не відповідає вимогам КПК України, є необґрунтованим. Апелянт зазначає, що слідчий суддя відповідно до положень статті 170 КПК України не врахував правової підстави для накладення арешту та належної мети для цього, зокрема можливості використання майна, як доказу у кримінальному провадженні чи можливості конфіскації майна в подальшому. Зазначає, що прокурор просив накласти арешт, майно, яке перебуває у власності третьої особи ОСОБА_8 , яка не має жодного відношення до обставин, за якими здійснюється досудове розслідування, тому на його погляд відсутні правові підстави для накладення арешту. На думку апелянта даний висновок слідчого судді про накладення арешту на майно ґрунтуються лише на жодним чином не доведеній процесуальній позиції органу досудового розслідування.

Також апелянт вказує і на те, що клопотання органу досудового розслідування не містить будь-яких обґрунтованих і підтверджених належними засобами доказування доводів щодо доцільності та правомірності застосування таких обмежень як арешт майна для третьої особи.

В судове засідання апеляційної інстанції власник майна та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте не заперечували про розгляд апеляційної скарги без їх участі, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у його відсутність, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з поданого клопотання, Управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001518 підозра в якому за ч.3 ст.307 КК України повідомлена ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, санкцією якою передбачена конфіскація майна, як вид покарання, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно, яке належить дружині підозрюваного ОСОБА_8 .

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Таким чином, накладення арешту на майно за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, з огляду і на те, що органами досудового розслідування зібрані вагомі докази, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.307 КК України, за яке може бути призначено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження і забезпечення можливої конфіскації майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170- 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Посилання апелянта на те, що арешт було накладено безпідставно на належне майно ОСОБА_8 , яка не має відношення до даного кримінального провадження колегією суддів не може прийматися до уваги. Відповідно до ст.60 СК України майно набуте набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власностінезалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З огляду на матеріали, зокрема згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підставі договору купівлі продажу майно було придбане під час шлюбу з ОСОБА_9 , тобто враховуючи вимоги закону є спільною сумісною власністю.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0001518, а саме: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN -код НОМЕР_2 S НОМЕР_3 , який належить дружині підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження ним - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4