Провадження №1-кп/761/2555/2022
В И Р О К
іменем України
29 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, українця, громадянина України, офіційно не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою-технічною оствітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
-20 травня 2022 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК України,
У С Т А Н О В И В :
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Згідно статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Частиною 1 статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до преамбули та статті 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі російської федерації) 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією внаслідок збройної агресії російської федерації частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пункту 4 частини 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.
Боротьба з іноземною окупацією, відповідно до пункту 4 статті 1 частини І Додаткового протоколу (Протокол I), від 08.06.1977 до Женевських конвенцій, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів від 12.08.1949, є формою збройного конфлікту.
Збройна агресія Російської Федерації на території Луганської області здійснювалася шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.
В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання
«Про підтримку акта про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»).
Самопроголошеним Головою «ЛНР» 07.10.2014 виданий указ № 15, згідно із яким, створене незаконне збройне формування так званої ЛНР «Народна міліція». Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та мають загальну координацію та кураторів російської федерації.
До складу «Народної міліції» з 2015 року входить структурний підрозділ не передбачене законом збройне формування «№ 2 Окрема мотострілецька бригада» з місцем постійної дислокації м. Луганськ.
ОСОБА_4 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.
Так, ОСОБА_4 , 17.01.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області у м. Луганськ добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування окремої ремонтної роти «2 ОМБР 2 АК «НМ ЛНР» окупаційної адміністрації російської федерації (військова частина № НОМЕР_1 ) на посаду «такелажник», отримав стрілецьку вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, військову екіпіровку.
У період з 17.01.2022 по 24.02.2022 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формувань окупаційної адміністрації російської федерації, а саме:
бути вірним військовій присязі, дотримуватися конституції і законів ЛНР;
проходити військову службу по контракту в період установленим дійсним контрактом терміном в «Народній міліції» ЛНР;
строго і точно виконувати вимоги загальновійськових статутів;
в період проходження військової служби по контракту добросовісно виконувати всі загальні, посадові і спеціальні завдання військовослужбовців установлених законодавством і другими нормативно-правовими актами ЛНР, виконувати вимоги військової присяги, законодавства про службу в «Народній міліції» і других нормативно-правових актів ЛНР;
при скоєнні правопорушень, нести всі види юридичної відповідальності відповідно до законодавства ЛНР;
дотримуватися військової дисципліни, виконувати накази, розпорядження і вимоги командира (начальника);
дотримуватися установлений порядок користування секретними документами і військовою технікою (апаратурою), берегти в таємниці відомості отримані в ході проходження військової служби.
В подальшому, політичне та військове керівництво російської федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.
22.02.2022 Президент російської федерації (далі президент російської федерації) направив до Ради Федерації (далі ради федерації) звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.
24.02.2022 приблизно о 05 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.
24.02.2022, на виконання зазначеного вище наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.
В свою чергу, громадян України ОСОБА_4 , на підставі наказів військового командування збройних сил російської федерації у межах загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації виконував бойові завдання пов`язані із військовим захопленням території України.
Так, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, громадян України ОСОБА_4 , 24.02.2022, у період з 05 по 06 годину, за наказом командира роти отримав зброю АК-74 та 4 споряджених магазини до неї та у складі змішаної колони збройних сил російської федерації, на військових автомобілях, виїхав з розташування ремонтної роти та направився в район населеного пункту Трьохзбенка.
Продовжуючи свої злочинні дії громадян України ОСОБА_4 у період з 24.02.2022 до 20.03.2022, з отриманою вогнепальною зброєю АК-74 та боєприпасами до неї, перебуваючи у населених пунктах Чабановка, Астрахань, Красноріченське, Сватово, Краснянка, Червонопопівка, Макіївка Луганської області виконував завдання та свої безпосередні обов`язки пов`язані із забезпеченням військового захопленням території України.
Злочинна діяльність ОСОБА_4 ,. була припинена 20.03.2022 військовослужбовцями Збройних сил України поблизу с. Макіївка Кремінського району Луганської області.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті та показав, що він є громадянином України, з заявами до відповідних установ про відмову від громадянства України він не звертався. Постійно проживає у м. Луганськ. 17.01.2022 року він пішов до військомату у так званій ЛНР. Причиною прийняття такого рішення стало те, що його цивільна дружина перебувала у лікарні на збереженні, оскільки була вагітна двійнею, а її неповнолітні діти від першого шлюбу залишились з ним. В той же час були чутки, що ЛНР проводить масштабну мобілізацію і мобілізовані, на відміну від тих, хто підписав контракт, не мають змоги залишати місцезнаходження військових частин. Таким чином, він підписав контракт для того, щоб його не мобілізували та не позбавили можливості вільного пересування по місту. Після підписання контракту, він почав ходити на службу, маючи можливість ночувати вдома кожного дня. Коли йому на вибір запропонували декілька підрозділів, він вибрав проходити службу в ремонтній роті. До його обов`язків на службі входила робота з охорони. За умовами контракту він мав право на грошову винагороду, яку отримав один раз у сумі 10 000 рублів приблизно 9 лютого. Винагороду він отримав наручно, після чого проставив свій підпис у відповідні відомості. Процес видачі винагороди знімався на камеру. Зброю він не отримував. Жодних навчань у період до 24.02.2022 року він не проходив, виконуючи виключно роботу охоронця. Після початку війни, він отримав автомат АК-74 та 4 споряджених магазина. Його безпосереднім командиром був ротний ОСОБА_6 . Хто командував батальйоном та бригадою, до складу яких входила його рота йому не відомо. Безпосередньої участі у бойових зіткненнях з ЗСУ він не приймав, оскільки коли вони виїхали 24.02.2022, його зарахували як "такелажника" і до його обов`язків входило перевезення техніки, що вийшла із ладу. Саме цим він і займався у ході війни. Також обвинувачений ОСОБА_4 відмітив, що 24.02.2022 року їм сказали, що вони їдуть на 3 дні, при цьому навіщо саме їх відправляють він не знав. Пересувались вони на техніці, на якій були нанесені літери z. Хто саме їх наносив та навіщо йому не відомо. З приводу обставин потрапляння до полону, ОСОБА_4 вказав, що 20 березня 2022 року він мав їхати до дому. До нього підійшов командир та сказав, що потрібно забрати ще одну машину, що вийшла з ладу. Разом з ним був водій ОСОБА_7 та особа, яка знала де знаходиться автомобіль ОСОБА_8 . Вони виїхали з населеного пункту Краснорічинськ Луганської області на тягачі на базі "Урал", у сторону с. Макеєвка Луганської області. Перед виїздом він отримав автомат АК-74 та 4 магазини з набоями калібру 5х45, вказаний автомат він не використовував. Їхали вони вздовж полів. У посадці зустріли військовослужбовців ЗСУ, яким всі разом здалися у полон. Зброю ніхто не застосовував, бойового зіткнення не було. У вчиненому він щиро розкаюється.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються. Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими, наданими останнім добровільно. Крім того, суд враховує, що така позиція обвинуваченого була сталою протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, під час якого ОСОБА_4 послідовно визнав свою вину.
Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами, безпосередньо та детально дослідженими у судовому засіданні, а саме:
- даними витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000244 від 02.06.2022, відповідно до якого громадяни України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_8 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_4 , ОСОБА_48 та інші вступили до ЗС РФ, після чого перебуваючи у їх складі, здійснили збройне вторгнення на територію України де вступив у бій з підрозділами ЗСУ. Таким чином, зазначені особи, будучи громадянином України, вчинили діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто вчинили державну зраду.
- даними, що містяться в постанові прокурора 2-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 13.06.2022 року, якою з кримінального провадження №0000244 від 02.06.2022, під №0000278 було виділено матеріали за підозрою ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
- даними реєстру матеріалів досудового розслідування які виділені з кримінального провадження №0000244 у кримінальне провадження №0000278.
- даними, що містяться в постанові прокурора 2-го відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від 15.06.2022 року, якою з кримінального провадження №0000244 від 02.06.2022, під №0000301 було виділено матеріали за підозрою ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
- даними реєстру матеріалів досудового розслідування які виділені з кримінального провадження №0000244 у кримінальне провадження №0000301.
- даними витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000278 від 13.06.2022, відповідно до якого громадянин України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 вступив до ЗС РФ, після чого перебуваючи у їх складі, здійснив збройне вторгнення на територію України де вступив у бій з підрозділами ЗСУ. Таким чином, ОСОБА_4 будучи громадянином України, вчинив діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто вчинив державну зраду. Також вказаний витяг містить інформацію, що в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000244 від 02.06.2022 за ч. 1 ст. 111 КК України, встановлено, що громадяни України брали участь у діяльності терористичної організації «ДНР/ЛНР» та сприяли їх діяльності, у тому числі брали участь у складі не передбачених законом збройних формувань терористичних організацій «ЛНР/ДНР» під час збройного опору ЗС України, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.
- даними протоколу огляду від 03.06.2022 року, згідно з яким старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_49 оглянув одяг (речі), які належать військовополоненим та в які останні були одягнені під час їх взяття в полон, та які знаходяться в поліетиленових пакетах чорного та білого кольору, кінці яких об`язані із бирками на яких міститься текст із прізвищем конкретного військовополоненого, а саме одяг (речі) які належать ОСОБА_4
- даними протоколу огляду від 10.06.2022 року, згідно з яким старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_50 оглянув особові справи військовополонених, зокрема і ОСОБА_4
- даними копії особової справи військовополоненого ОСОБА_4
- даними, що містяться у копії вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2022, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.
- даними протоколу огляду від 12.06.2022 року, згідно з яким старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_51 оглянув інтернет-ресурси, на яких містились зразки «Контракта о прохождении военной службы в народной милиции луганской народной республики».
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні державної зради - діяння, умисно скоєного громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України у формі переходу на бік ворога у період збройного конфлікту, а також в участі в терористичній організації, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 111 та за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Так, судом в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_4 , будучи громадянином України, який в установленому законом порядку не припинив громадянство України, 17.01.2022 року, знаходячись на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступив до так званої «народної міліції лнр», тим самим ставши учасником терористичної організації, після чого, 24.02.2022 року вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_4 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікарів психіатра та нарколога, повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих діянь, активно сприяв розкриттю злочинів шляхом надання повних та посвідомних показів стосовно відомих йому обставин, має позитивну характеристику з місця його утримання, як військовополоненого, а також те, що ОСОБА_4 на момент ухвалення даного вироку, має судимість за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України.
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом визнаються щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, в межах санкцій відповідних статей Кримінального кодексу України, що передбачають покарання за вчинені ним злочини у виді позбавлення волі з повною конфіскацією майна за ч. 1 ст. 111 КК України та у виді позбавлення волі за ч. 1 ст. 258-3 КК України з подальшим повним складанням призначених основних покарань за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України та приєднанням до остаточного покарання додаткового покарання у виді повної конфіскації майна.
На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
З огляду на те, що до постановлення даного вироку ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України, за які був засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 р. до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, суд вважає за необхідне, за правилами, передбаченими в ч. 1 - 4 ст. 70 КК України, частково скласти покарання, визначене цим вироком з покаранням, призначеним Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 20.05.2022 р., приєднавши до остаточно призначеного основного покарання додаткове покарання у виді повної конфіскації майна та зарахувавши до строку покарання, покарання відбуте ОСОБА_4 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 20.05.2022 р. за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 66, 67, 111, 258-3 КК України, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 258-3 КК України, та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з повною конфіскацією належного засудженому на праві власності майна;
-за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити основне покарання для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинені злочини у позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.
На підставі ч. 3 ст. 70 КК України до остаточно призначеного даним вироком основного покарання приєднати додаткове покарання у виді з повної конфіскації належного засудженому на праві власності майна
На підставі ч. 3, ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України частково скласти покарання призначене даним вироком з покаранням, призначеним вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 р., остаточно призначивши для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять років) роки 6 (шість) місяців з повною конфіскацією належного засудженому на праві власності майна.
Зарахувати у строк відбування покарання, призначеного за даним вироком, строк покарання відбутого ОСОБА_4 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 р.
Строк відбування покарання, призначеного за даним вироком рахувати з дня звернення його до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1