Справа № 753/4026/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1838/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей: 2014, 2015 та 2017 років народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 18.05.2018 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 259 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,,
засуджено за ч. 1 ст 382 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 259 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2018 року, і остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, 01.03.2019 року постановою Дарницького районного суду міста Києва за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КпАП України на ОСОБА_8 накладено адміністративне стягнення у виді 50 годин громадських робіт і вказана постанова набрала законної сили.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними принципами судочинства є, в тому числі, обов`язковість рішень суду.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
02.04.2019 року ОСОБА_8 , в першій половині дня, перебуваючи в приміщенні Дарницького районного відділу ДУ «Центр пробації» філії Центр пробації» у місті Києві та Київській області, що за адресою: м. Київ, Азербайджанська, 8-Б, був ознайомлений інспектором Дарницького РВ з питань пробації м. Києва за вказаною вище постановою Дарницького районного суду м. Києва та умовами відпрацювання стягнення у вигляді громадських робіт та попередженим про наслідки у разі ухилення від відбування призначеного адміністративного стягнення, однак, незважаючи на вказане судове рішення, маючи реальну можливість його виконати, діючи умисно, в письмовій формі відмовився від виконання громадських робіт.
Надалі, ОСОБА_8 21.05.2019 року, в першій половині дня, перебуваючи в приміщенні Дарницького районного відділу ДУ «Центр пробації» філії Центр пробації» у місті Києві та Київській області, що за адресою: м. Київ, вул. Азербайджанська, 8-Б, будучи повторно ознайомленим інспектором Дарницького РВ з питань пробації м. Києва з порядком та умовами відпрацювання стягнення у вигляді громадських робіт та попередженим про наслідки у разі ухилення від відбування стягнення, в письмовій формі повторно відмовився від виконання громадських робіт.
Надалі, ОСОБА_8 , 02.07.2019 року, в першій половині дня, перебуваючи в приміщенні Дарницького районного відділу ДУ «Центр пробації» філії Центр пробації» у місті Києві та Київській області, що за адресою: м. Київ, вул. Азербайджанська, 8-Б, будучи повторно ознайомленим інспектором Дарницького РВ з питань пробації м. Києва з порядком та умовами відпрацювання стягнення у вигляді громадських робіт та попередженим про наслідки у разі ухилення від відбування стягнення, в письмовій формі повторно відмовився від виконання громадських робіт.
Надалі, 01.10.2019 року, в першій половині дня, в приміщенні Дарницького районного відділу ДУ «Центр пробації» філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, що за адресою: м. Київ, Азербайджанська, 8-Б, ОСОБА_8 отримав направлення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», згідно якого ОСОБА_8 повинен був приступити до відбування громадських робіт не пізніше 02.10.2019 року.
02 жовтня 2019 року, приблизно о 14 год. 30 хв., в приміщенні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району Києва», що за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 148-А, ОСОБА_8 був ознайомлений з наказом № 416/к-тим від 02.10.2019 року, згідно якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований та призначений до відбуття громадських робіт у житлово-експлуатаційній дільниці № 201 в кількості (п`ятдесят) годин з 03.10.2019 року, про що був складений графік виходу на роботу № 490 від 03.10.2019 року.
Разом з тим, 03.10.2019 року, ОСОБА_8 , згідно графіку виходу на роботу до виконання громадських робіт не приступив, про що складено акт ЖЕД-201 від 03.10.2019 року.
Відповідно до повідомлення № 3867-10/2019 від 22.10.2019 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_8 , починаючи з 03.10.2019 року по 22.10.2019 року жодного разу не з`явився для відбування стягнення, призначеного постановою суду у вигляді громадських робіт без поважних причин.
Крім того, 18.09.2019 року, приблизно о 00 год. 10 хв., ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 1-К, будучи ображеним на патрульну поліцію, які неодноразово зупиняли його та складали протоколи про адміністративні правопорушення, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, знищення та пошкодження об`єктів власності, здійснив дзвінок із власного мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J7», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 , на спецлінію «102» в м. Києві, про те що він замінував Департамент патрульної поліції, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.
В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст 382 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст 259 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднати до покарання за цим вироком частину невідбутого покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2018 року та за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді 4 років 1 місяці позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, а речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 , який передано до камери схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 006249) повернути ОСОБА_8 .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при призначенні покарання без застосування вимог ст.75 КК України, суд у вироку вказав відсутність обставин, що пом`якшують покарання, при цьому врахував відношення обвинуваченого до скоєного, який свою вину визнав у повному обсязі, однак дійшов до переконання у відсутності щирого каяття, що є взаємовиключною обставиною.
Також вважає, що судом не було належним чином враховано перебування на утриманні обвинуваченого 3 малолітніх дітей, які очевидно опиняться у скрутному матеріальному положенні у випадку ізоляції їхнього батька від суспільства.
Окрім того, зазначає, що в порушення вимог ст. 100 КПК України, судом неправомірно вирішено питання в частині речових доказів щодо знищення мобільного телефону, який необхідно повернути ОСОБА_8 як такого, що належить йому на праві власності та придбаний ним у законний спосіб.
Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 ч. 2 ст. 259 КК України, правомірність призначення покарання як за окремі кримінальні правопорушення, так і за сукупністю кримінальних правопорушень, у апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_8 є раніше судимою особою, вчинив два кримінальні правопорушення у період відбування покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва.

Зазначені обставини свідчать про те, що виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням є неможливим. Крім того, ухвалення такого рішення буде суперечити вимогам ст.ст.71, 78 КК України.

Наявність у обвинуваченого трьох неповнолітніх дітей не є тією обставиною, наявність якої може вплинути на необхідність застосування щодо ОСОБА_8 інституту звільнення від відбування покарання. визначеного за сукупністю вироків, на підставі ст.75 КК України

Також вимоги апеляційної скарги про повернення обвинуваченому речового доказу, визнаного знаряддям вчинення кримінального правопорушення, суперечать вимогам ст.100 КПК України, якими передбачено, що майно, визнане речовим доказом, може бути повернуто власнику (законному володільцю) лише у тому випадку, коли останній не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Оскільки ОСОБА_8 , здійснюючи дзвінок на спецлінію МВС «102» про замінування Департаменту патрульної поліції, достовірно розумів про незаконне використання телефону, то підстави для повернення йому речового доказу в порядку ст.100 КПК України відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги захисника необґрунтованими.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії .

Суддя: Суддя: Суддя: