ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/934/22 Справа № 205/3339/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

23 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

23 червня 2022 року під час розгляду вищезазначеної апеляційної скарги в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підозрювана ОСОБА_7 повідомила, що фактично була затримана 25 травня 2022 року та до цього часу утримувалась під вартою у декількох різних установах, у тому числі з 13 червня 2022 року - в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 , при цьому співробітниками поліції та СБУ до останньої застосовувались недозволені методи досудового розслідування та здійснювався психологічних тиск. Крім того вказує, що під час проведення обшуку за місцем її проживання особи, що його здійснювали, заволоділи належними ОСОБА_7 та її чоловіку грошовими коштами.
Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ«Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Згідно ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язані зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та , зокрема, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про державне бюро розслідувань, Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що за наявності підстав та доказів вказані ОСОБА_7 діяння можуть бути розцінені як кримінально карані, а суд апеляційної інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних нею обставин, колегія суддів вважає за необхідне повідомити Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, про заяву підозрюваної ОСОБА_7 - для перевірки викладених у ній обставин.
Керуючись ст. 206, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Доручити керівнику Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яке поширює свою дільність на Дніпропетровську область, провести перевірку повідомлених підозрюваною ОСОБА_7 фактів щодо застосування до неї недозволених методів досудового розслідування; порушення вимог кримінального процесуального законодавства; вчинення працівниками Національної Поліції злочинів щодо неї під час проведення обшуку за місцем її проживання; тримання її під вартою без належної підстави та за межами встановлених законом строків.
Копію ухвали направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, за адресою: вул. Собороності, 37, м. Полтава, 36014.
Контроль за виконанням ухвали покласти на директора та заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4