Єдиний унікальний № 946/1809/22
Провадження № 1-кп/946/396/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

19 квітня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого за наймем, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що немає судимості в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку йому судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого ОСОБА_7 з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

У судове засідання також не з`явилася представниця персоналу органу пробації, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання повідомлення, звернулася із заявою про проведення судового розгляду без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.05 січня 2022 року приблизно о 13:00 годині, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia Lumia» моделі RM-1040 чорного кольору вартістю 746,66 грн, МР3-плеєр марки ASSISTANT вартістю 186,66 грн, портативну батарею чорного кольору вартістю 109 грн, велосипед марки Азімут Rase вартістю 2 300 грн, які належать ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3 342,32 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
2.Крім того, 05 лютого 2022 року приблизно о 16:00 годині, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись біля магазину «Сільпо» по вул. 51 Перекопської Дивізії в м. Ізмаїл Одеської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення з кишені потерпілого ОСОБА_7 відкрито викрав мобільний телефон «Xiaomi M1805D1SG» вартістю 4 888 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Статті (частини статей) КК, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України
«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.»

«Стаття 186. Грабіж

1. Відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
…

2. Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб,
карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності позиції учасників судового провадження, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , дослідженням доказів щодо кваліфікуючої ознаки повторності по першому епізоду обвинувачення за ст. 185 КК та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він розповів про обставини кримінальних правопорушень та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість майна, яким він заволодів. Так, обвинувачений пояснив, що цієї зими, дату точно не пам`ятає, він взяв з квартири, що розташована на АДРЕСА_3 , їх спільного з потерпілим ОСОБА_6 знайомого речі, які належать останньому, а саме велосипед, плеєр, зарядну батарею та телефон, які видав поліцейським в той же день. Після цього через місяць на вул. Перекопської Дивізії у м. Ізмаїл біля магазину «Сільпо» після спільного розпивання з потерпілим ОСОБА_7 алкогольних напоїв він взяв у останнього мобільний телефон, який також повернув поліцейським.

6.Крім того, вина ОСОБА_3 також підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який під час судового розгляду пояснив, що з обвинуваченим вони знайомі біля двох років. Він тимчасово проживав на АДРЕСА_3 в квартирі їх спільного знайомого ОСОБА_8 05.01.2022 до них прийшов обвинувачений ОСОБА_3 , господар перебував у стані сп`яніння, а він пішов у справах, при цьому в квартирі залишався ОСОБА_3 . Коли він повернувся, то виявив зникнення його речей, а саме велосипеда, телефона, плеєра та зарядної батареї. Викрадене майно йому було повернуте, претензій до обвинуваченого у нього немає.

7.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів, досліджених судом з урахуванням положень ч. 3 ст.349 КПК, у тому числі в частині наявності або відсутності кваліфікуючої ознаки повторності по першому епізоду обвинувачення за ст. 185 КК, дає підстави суду дійти висновку, що доведені обставини, за яких ОСОБА_3 по першому епізоду обвинувачення вчинив таємне викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а по другому епізоду обвинувачення відкрите викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , повторно.

Мотиви зміни обвинувачення
8.Слід зазначити, що стороною обвинувачення не доведена наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 по першому епізоду обвинувачення за ст. 185 КК така кваліфікуюча ознака як повторність. Так, на підтвердження цієї кваліфікуючої ознаки за цим епізодом обвинувачення прокурор послався на ту обставину, що кримінальне правопорушення за цим епізодом обвинувачення ОСОБА_3 вчинив після вчинення ним інших кримінальних правопорушень проти власності, надавши суду довідку про судимість ОСОБА_3 та копії вироків. Інших доказів на підтвердження наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуючої ознаки «повторно» за першим епізодом обвинувачення за ст. 185 КК прокурором надано не було.

9.Але суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення з таких підстав.

10.Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

11.Згідно з вимогами ч. 4 ст. 32 КК повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

12.Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 88 КК, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

13.Отже, при вчиненні особою нового кримінального правопорушення після погашення попередніх судимостей неможна вважати, що вона вчиняє його повторно.

14.З довідки про судимість та з копій вироків вбачається, що ОСОБА_3 раніше засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, за частину з яких до 19.09.2014 відбував покарання у виді позбавлення волі. Але судимості ОСОБА_3 в силу п.п. 7, 8 ст. 89 КК погашені, у зв`язку зі спливом відповідно більше трьох та більше шести років з дня відбуття ним покарання до моменту вчинення ним кримінального правопорушення за ст. 185 КК за цим вироком.

15.З довідки про судимість, а також з довідки Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2022 вбачається, що до суду були направлені обвинувальні акти відносно ОСОБА_3 , у тому числі за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК, які об`єднані в одне провадження, але обвинувальний вирок по ним не ухвалювався. У зв`язку з цим ОСОБА_3 у силу ч. 1 ст. 88 КК визнається таким, що не має судимості за вказаними обвинувальними актами, оскільки обвинувальний вирок відносно нього не ухвалювався.

16.Крім того, при ухваленні цього вироку суд також враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 14.09.2020 у справі № 591/4366/18, згідно якому єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні. Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочин в іншому кримінальному провадженні.

17.Отже, з урахуванням зазначених обставин, положень чинного законодавства а також усталеної судової практики на час ухвалення цього вироку у суду відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_3 за першим епізодом обвинувачення за ст. 185 КК вчинив кримінальне правопорушення повторно.

18.У зв`язку з викладеним, суд у силу ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення, вважає за можливе вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та за першим епізодом обвинувачення кваліфікувати дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), виключивши таким чином з правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 за цим епізодом обвинувачення, кваліфікуючу ознаку «повторно», оскільки це покращує його становище. Разом з цим, за другим епізодом обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
19.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

20.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст.92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання
21.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

22.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок та умисний тяжкий злочин проти власності.

23.Згідно медичних довідок обвинувачений ОСОБА_3 не перебуває на обліку лікаря-психіатра, з 06.12.2017 знаходиться на обліку лікаря-нарколога з діагнозом: «Психічно-поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів. Синдром залежності».

24.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високий.

25.Отже, з урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що він щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, активно сприяв їх розкриттю, того, що викрадене майно було повернуте потерпілим, а також того, що у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, дуже високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК у виді арешту та за ч. 2 ст. 186 КК у виді позбавлення волі у середніх межах санкції, а за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК. Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання зі звільненням від його відбування буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання зі звільненням від його відбування повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

26.Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив корисливі кримінальні правопорушення, у зв`язку з відсутністю достатніх доходів, того, що у нього відсутнє постійне місце роботи, суд дійшов висновку про те, що окрім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК як обов`язкові, виправленню ОСОБА_3 сприятиме додатково покладені обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК, а саме обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку
27.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався. Клопотання про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

28.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз: № СЕ-19/116-22/761-ТВ від 25.01.2022 у сумі 514,86 грн, № СЕ-19/116-22/760-ТВ від 24.01.2022 у сумі 514,86 грн, № СЕ-19/116-22/764-ТВ від 09.02.2022 у сумі 514,86 грн, № СЕ-19/116-22/764-ТВ від 09.02.2022 у сумі 514,86 грн, а всього у загальному розмірі 2 059,44 грн.

29.На підставі ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили слід скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2022 та від 22.02.2022 арешти, і питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 9 ст.100 КПК.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК у виді арешту на строк чотири місяці;

за ч. 2 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2.У відповідності до ст. 70 КК ОСОБА_3 визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

3.На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням на строк три роки.

4.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст.76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

5.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 19 квітня 2022 року.

6.З набранням вироком законної сили скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2022 та від 22.02.2022 арешти, і:

мобільний телефон марки «Nokia Lumia», МР3-плеєр марки ASSISTANT, ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 57 см, велосипед червоного кольору вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6

мобільний телефон «Mi A2 Lite» вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 .

7.Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 2 059,44 грн (дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень 44 копійки).

8.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
9.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

10.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
11.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
12.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1