ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/3149/22 Номер провадження 11-сс/814/537/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001005 від 01.05.2022 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 13 травня 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання задоволено та щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Станове Болхівського району Орловської області Російської Федерації з середньою спеціальною освітою, працюючої секретарем Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, депутату VIII скликання Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області не судимої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,
підозрюваної за ч. 1 ст. 111-2 КК України,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 липня 2022 року включно.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України та здійснили збройний напад та окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується дотепер, призводять до масової загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст.106 Конституції України, «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому продовжений указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022 відповідно.

Також п. 2 Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022, серед інших, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

ОСОБА_9 , перебуваючи на території с. Кутузівка Харківського району Харківської області, у період з 07.03.2022 по 30.04.2022, діючи умисно з метою завдання шкоди суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, за власної ініціативи, вчинила умисні дії з пособництва державі-агресору Російській Федерації та її збройним формуванням шляхом реалізації дій держави-агресора, її збройних формувань, добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора Російської Федерації та її збройним формуванням.

Так, ОСОБА_9 , використовуючи свою посаду секретаря Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, реалізуючи злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору Російській Федерації, її збройним формуванням з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора Російської Федерації та її збройним формуванням, надала останнім доступ до житлових приміщень будівлі управління Державного підприємства «Дослідне господарство «Кутузівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу НААНУ (далі: ДП «ДГ «Кутузівка»»), розташованих по вул. Шкільна, 3, забезпечувала російських військових доступом до житлових приміщень місцевих мешканців вказаного населеного пункту, умовами проживання у них, а також налагодила співпрацю з керівником дислокованих у с. Кутузівка Харківського району Харківської області російських військових з позивним « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У ході взаємодії з останнім отримувала від вказаного представника збройних формувань РФ завдання з роздачі гуманітарної допомоги, складенні списків місцевих жителів та адрес житлових приміщень, що будуть використовуватися для розквартирування російських військових, доводила до населення вказівки з обов`язкового носіння білих пов`язок на правому рукаві одягу, як у військових РФ.

07.05.2022 о 13.35 ОСОБА_9 затримана в порядку ст. 208 КПК України.

07.05.2022 ОСОБА_9 повідомлена підозра за ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що ані у клопотанні, ані в ухвалі слідчого судді не наведено переконливих доводів того, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Заслухавши доповідача, захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
На підставі ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.
Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 переховуватиметься від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що підозрювана вчинила особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 12 років позбавлення волі, не визнала, що в її діях є кримінальне правопорушення, заперечила, що вона вчиняла дії, спрямовані на допомогу державі-агресору.
Вказані обставини, а також те, що підозрювана особисто знає усіх свідків події вказують про наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Щодо заявленого клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку та поданих заяв ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про взяття на поруку, необхідно зазначити таке.
Згідно з приписами ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Під особливою довірою до особи слід розуміти те, що особа користується авторитетом у суспільстві, раніше належним чином виконувала роль поручителя тощо.
Колегія суддів, переглянувши наведені вище клопотання захисника та заяви, не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на те, що заявниками не надано належних доказів, що вони, з огляду на проживання в інших населених пунктах, хоча й наближених до місця проживання підозрюваної, реально спроможні забезпечити належну поведінку та виконання покладених на підозрювану ОСОБА_9 обов`язків.
Водночас слід зазначити, що запобіжний захід у виді особистої поруки не буде достатнім для запобігання ризикам, які були встановлені під час апеляційного розгляду та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної з огляду на те, що на території України введено воєнний стан, у той час як ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні дій, спрямованих на допомогу державі-агресору. Тому підстав для задоволення поданих клопотання захисника та заяв немає.
Тому, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Отже, наявність зазначених захисником обставин, не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу менш суворого, ніж обраний слідчим суддею.
За таких підстав, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника в інтересах ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 13 травня 2022 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4