Справа № 130/1707/22
Провадження №11-кп/801/957/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000121, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22 липня 2022 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 серпня 2022 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Подільське Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого бригадиром з поточного утримання і ремонту колій та штучних споруд 6 розряду структурного підрозділу «Жмеринська колійна машинна станція» філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Українська залізниця», раніше несудимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

Зміст судового рішення.
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 серпня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначено йому покарання:
-за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі чотириста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 7140 (сім тисяч сто сорок) гривень
-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У відповідності з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 7990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень.
Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, долю речових доказів та процесуальних витрат.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Судом установлено, що ОСОБА_8 на початку серпня 2021 року в м. Вінниці, домовившись з невстановленою досудовим слідством особою щодо виготовлення та придбання підробленого водійського посвідчення, який дає право керування транспортними засобами, передав йому свої персональні дані, фотокартку та 6000 грн. Після чого вказана невстановлена досудовим слідством особа внесла завідомо неправдиві відомості до завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2021 року, виданого ТСЦ 5643 на ім`я ОСОБА_8 , та передала обвинуваченому цей документ, який останній зберігав при собі з метою подальшого використання.
22 липня 2022 року, близько 11-40 год, обвинувачений ОСОБА_8 , рухаючись на мотоциклі марки «»Forte» в с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, будучи зупиненим працівниками поліції у зв`язку з явними пошкодженнями передньої частини мотоцикла, під час перевірки документів пред`явив працівникам поліції підроблене водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2021 року, виданого ТСЦ 5643 на ім`я ОСОБА_8 , таким чином використав підроблений документ.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою, а також використання завідомо підробленого документа.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 серпня 2022 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Просить винести рішення, яким вказати у резолютивній частині вироку: про визнання винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі чотириста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 7140 (сім тисяч сто сорок) гривень; про визнання винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вказати у резолютивній частині вироку, що відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань визначити ОСОБА_8 остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі чотириста сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7 990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції у резолютивній частині вироку при визнані ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України не послався на ч.5 ст.27 КК України, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, також суд першої інстанції не дотримався вимог Закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.3, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України призначивши обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання тільки у грошовій сумі без визначення такого покарання у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити в повному об`ємі.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.
У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 вiд 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства i постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ i постановлення вироку» та п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 вiд 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку. Проте, наведені вимоги залишились поза увагою Жмеринського міськрайонного суду Вiнницької області у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 .
Відповідно до ч.2 ст.29 КК України організатор, підбурювач то пособник підлягає кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Проте, у резолютивній частині вироку ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України без посилання на ч.5 ст.27 КК України що свідчить про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 413 КПК України.
Крім цього, санкція ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України за яким засуджено ОСОБА_8 передбачає покарання у виді штрафу та встановлює розмір штрафу до 1000 та 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно.
Нормою Загальної частини КК України, яка визначає поняття та правила застосування такого виду покарання, як штраф, є стаття 53 КК України, згідно з якою штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках i розмірі, встановлених в Особливій частині КК України, з урахуванням положень частини другої цієї статті, яке у санкціях статей (санкціях частин статей) Особливої частини КК України встановлено в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.
Положення ч.5 цієї статті, які регулюють порядок заміни несплаченої суми штрафу покаранням іншого виду, розраховують таку заміну, виходячи з неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Тобто кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко i послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у видi штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
При цьому, згідно Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податково соціальної пільги, визначеної підпунктом 169 .1.1 пункту 169 .1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
3 аналізу зазначених норм закону слідує, шо при призначенні покарання у видi штрафу в розміру, передбаченому санкцією статті (санкцію частини статті) Особливої частини КК України, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із визначенням його у грошовій сумі, шляхом здійснення перерахування такого розміру в гривні, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
До таких висновків дійшов Верховний Суду України у постанові об`єднаної палати вiд 01.10.2015 (судова справа № 5-154кс-15).
Проте, Жмеринський міськрайонний суд Вiнницької області при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_8 не дотримався вимог Закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.53, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, та, не зважаючи на вищевказану постанову Верховного Суду України призначив ОСОБА_8 остаточне покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України тільки у грошовій сумі без визначення такого покарання у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За таких обставин, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.53, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України), що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, ч.1 ст.413 КПК України є підставою для зміни вироку.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні прокурора Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №0000121, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22 липня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі чотириста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7140 (сім тисяч сто сорок) гривень
-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У відповідності з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі чотириста сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: