Справа № 152/900/22
В И Р О К
іменем України

24 жовтня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/900/22
Провадження №1-кп/152/115/22

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 12.08.2022 року, за обвинувальним актом від 12.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, офіційно не працевлаштованої, не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального
провадження

зі сторони обвинувачення:
прокурора у кримінальному
провадженні прокурора
Шаргородського відділу
Жмеринської окружної
прокуратури ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

учасника судового провадження:
представника органу пробації ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_3 11.08.2022 року приблизно о 09 годині, в умовах воєнного стану, прийшовши у гості у будинок до свого знайомого ОСОБА_6 , що проживає в АДРЕСА_2 , в якому також знаходився ОСОБА_7 , на кухні під столом виявила мобільний телефон марки «SAMSUNG A3» моделі «SM-А300Н 16Gb», що належить ОСОБА_7 , та вирішила викрасти цей мобільний телефон. Пересвідчившись та усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, шляхом вільного доступу викрала належний ОСОБА_7 мобільний телефон, після чого покинула будинок ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим телефоном на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта за №5546/22-21 від 22.08.2022 року, ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «SAMSUNG A3» моделі «SM-А300Н 16Gb» (без мережевого адаптера та кабелю живлення), при умові робочого стану та збереженні всіх функцій, станом на серпень 2022 року складає 351,80 грн.

При цьому, своїми протиправними діями обвинувачена ОСОБА_3 заподіяла матеріального збитку потерпілому ОСОБА_7 на суму 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 80 (вісімдесят) копійок.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч.4 ст.185 КК України і викладене в обвинувальному акті від 12.09.2022 року.

Прокурор Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 не заперечує щодо здійснення судового розгляду за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи не оспорює, зміст їх розуміє, її позиція добровільна, про що подала суду відповідну заяву (а.с.36).

Потерпілий ОСОБА_7 в судовий розгляд не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.24).
При цьому, потерпілий ОСОБА_7 05.10.2022 року подав до Шаргородського районного суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності та повідомив суд, що не має моральних та матеріальних претензій до обвинуваченої, фактичні обставини справи не оспорює (а.с.25).
Прокурор ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 не заперечують щодо проведення судового розгляду у кримінальному провадженні у відсутності потерпілого ОСОБА_7 .
Виходячи з вимог ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду…
Заслухавши думки учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , враховуючи подану потерпілим заяву, суд вважає можливим за його відсутності з`ясувати обставини кримінального провадження та проведення судового розгляду без участі потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй злочині, який передбачено ч.4 ст.185 КК України і викладено в обвинувальному акті від 12.09.2022 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_7 , висловлену у заяві до суду, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачена ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності її позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_3 , що при таких обставинах вона позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати…

При судовому розгляді кримінальної справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, вирішуються судом.

Так, будучи допитаною під час судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_3 щиро покаялася, зазначила, що виявляє жаль з приводу вчинення злочину, готова нести призначене судом покарання, під час досудового розслідування вона активно сприяла розкриттю злочину, так як приймала участь добровільно у всіх слідчих діях, добровільно надала показання щодо обставин, способу вчинення злочину, також добровільно надає показання під час судового провадження щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_3 показала, що давно знає ОСОБА_6 , з яким дружить впродовж тривалого часу. ОСОБА_6 неодноразово запрошував її у гості. 11.08.2022 року приблизно о 09 годині вона прийшла в гості до ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 пішов у кімнату переодягатися, так як поспішав до своєї сестри в с. Слобода-Шаргородська. Також, у одній із кімнат будинку спав ОСОБА_7 . Вона пройшла на кухню, де під столом виявила мобільний телефон, який вирішила викрасти. Піднявши телефон, вона його сховала та вийшла з будинку ОСОБА_6 . Ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_6 не бачили, що вона викрала телефон. Після цього вона з викраденим телефоном пішла до свого знайомого. Так як у неї та у її знайомого не було спиртного, а вона мала намір випити горілки, то пішла у магазин, де придбала горілку, залишивши телефон продавцю у заставу, щоб пізніше прийти і розрахуватися за горілку грошовими коштами, а телефон забрати. Проте, наступного дня до неї приїхали поліцейські та з`ясовували, що їй відомо про крадіжку мобільного телефона у ОСОБА_7 , яким вона відразу зізналася про вчинення крадіжки, добровільно повідомила про дату, час та місце крадіжки, повідомила, де знаходиться викрадений нею телефон.

До того ж, обвинувачена ОСОБА_3 запевняє суд, що не вчинятиме злочинів, так як виправила свою поведінку, просить її суворо не карати та не позбавляти волі.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинувачену, вивчивши матеріали справи, що характеризують її особу, а також досудову доповідь, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, доведена повністю.
Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто крадіжку (таємне викрадення чужого майна), в умовах воєнного стану, а саме: 11.08.2022 року приблизно о 09 годині, в умовах воєнного стану, прийшовши у гості у будинок до свого знайомого ОСОБА_6 , що проживає в АДРЕСА_2 , в якому також знаходився ОСОБА_7 , ОСОБА_3 на кухні під столом виявила мобільний телефон марки «SAMSUNG A3» моделі «SM-А300Н 16Gb», що належить ОСОБА_7 , та вирішила викрасти цей мобільний телефон. Пересвідчившись та усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, шляхом вільного доступу викрала належний ОСОБА_7 мобільний телефон, після чого покинула будинок ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим телефоном на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта за №5546/22-21 від 22.08.2022 року, ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «SAMSUNG A3» моделі «SM-А300Н 16Gb» (без мережевого адаптера та кабелю живлення), при умові робочого стану та збереженні всіх функцій, станом на серпень 2022 року складає 351,80 грн.

Кваліфікацію дій обвинуваченої органом досудового розслідування здійснено за ч.4 ст.185 КК України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила крадіжку мобільного телефона ОСОБА_7 в умовах воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указами Президента України від 14.03.2022 року за №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 15.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та від 17.05.2022 року за №341/22 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 22.05.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 23.08.2022 року.

Згідно із вказаними вище Указами Президента України, воєнний стан введено та продовжено на всій території України.

Тому, кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, як крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинену в умовах воєнного стану, суд вважає вірною.

Отже, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила крадіжку чужого майна, в умовах воєнного стану, і повинна нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

До того ж, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує, що нею вчинено умисне кримінальне правопорушення проти власності потерпілого, тоді як однією із основних засад, передбачених ст.41 Конституції України, є право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Виходячи з норми ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, що передбачене ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

ОСОБА_3 щиро покаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Ці обставини, відповідно до вимог ст.66 КК України, суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченої ОСОБА_3 .

З правового висновку Верховного Суду у постанові від 20.04.2021 року в справі №457/529/20 вбачається, що щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї кримінально караної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше кримінальних правопорушень.

Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності.

Поведінка ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження, на переконання суду, свідчить про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд.

Тому, суд, враховуючи вище викладені правові висновки Верховного Суду, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття.

З правового висновку Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №288/1158/16-к вбачається, що під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.
Обвинувачена ОСОБА_3 щиро покаялася. До того ж доведеність винуватості ґрунтується, у тому числі, й на зізнавальних показаннях самої ОСОБА_3 , що також підтверджує наявність вищевказаної пом`якшуючої обставини.

Тому, суд, враховуючи вище викладені правові висновки Верховного Суду, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як активне сприяння обвинуваченої в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

До кримінальної відповідальності ОСОБА_3 притягається вперше (а.с.46).

За місцем проживання в м. Шаргород Жмеринського району Шаргородською міською радою ОСОБА_3 характеризується позитивно, відповідно до характеристики від 19.08.2022 року за №1565 (а.с.48).

ОСОБА_3 не зверталася за психіатричною допомогою до лікаря-психіатра та не перебуває на обліку у лікаря-нарколога Шаргородської МЛ, що вбачається із довідки Шаргородської МЛ від 16.08.2022 року за №1026 (а.с.47).

З досудової доповіді від 14.10.2022 року, що подана до суду 19.10.2022 року та складена фахівцем І категорії Жмеринського РС №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_3 проживає у будинку, що належить її матері, з матір`ю, бабусею та своїми неповнолітніми дітьми, щодо яких позбавлена батьківських прав. Власного житла ОСОБА_3 не має. З матір`ю у ОСОБА_3 склалися погані відносини, разом з тим, маючи вищу освіту, не працює, тому частково утримується за кошти, які надає їй матір, а також на кошти від сезонних заробітків. Як повідомила ОСОБА_3 представнику органу пробації, будучи в стані алкогольного сп`яніння, виявляє агресію щодо матері та здатна вчинити насильство. Алкогольні напої ОСОБА_3 , зі слів останньої, вживає рідко, в основному, після сварок з матір`ю. З характеристики обвинуваченої органом місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_3 характеризується позитивно. Під час складання досудової доповіді встановлено, що ОСОБА_3 має позитивні плани на майбутнє: знайти роботу, придбати власний будинок, дотримуватися правослухняної поведінки в майбутньому (а.с.29-30).

Укладач досудової доповіді ОСОБА_5 у розділі 3 «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення» досудової доповіді зазначає, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення середній, як і ризик небезпеки останньої для суспільства чи окремих осіб середній (а.с.29-30).

З «Висновку органу пробації про можливість виправлення» ОСОБА_3 вбачається, що виправлення останньої можливе без позбавлення волі через середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, зокрема, з випробуванням та встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, встановлених ст.76 КК України. При цьому, на думку укладача досудової доповіді, заходи роботи органу пробації з обвинуваченою повинні бути спрямовані на працевлаштування, попередження вживання алкоголю, здійснення нагляду та контролю за її поведінкою.

Головуючим суддею у судовому засіданні 24.10.2022 року оголошено досудову доповідь.

Представник Жмеринського РС №2 з питань пробації ОСОБА_5 в судовому засіданні у повному обсязі підтримала досудову доповідь.

Прокурор ОСОБА_4 зазначив, що немає зауважень щодо досудової доповіді.

Обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що не має зауважень щодо досудової доповіді.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про пробацію», досудова доповідь письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.
Частиною 1 ст.368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Суд приймає до відома соціально-психологічну характеристику представником органу пробації ОСОБА_3 , оцінку ризиків вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та небезпеки його для суспільства та окремих осіб.

Отже, суд погоджується із висновком про можливість виправлення ОСОБА_3 в умовах призначення покарання, не пов`язаного із ізоляцією від суспільства, оскільки вказаний висновок укладача досудової доповіді ґрунтується на висновках про середній ризик повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, тому вважає можливим виправлення обвинуваченої в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку, в силу вимог ст.75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, тобто суд вважає висновок органу пробації обґрунтованим.

Таким чином, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням ставлення ОСОБА_3 до вчиненого діяння та наслідків діянь, а саме: що вона щиро розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, з врахуванням думки потерпілого, який в заяві до суду зазначив, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої, враховуючи правову позицію сторони обвинувачення, висловлену прокурором ОСОБА_4 в судових дебатах про можливість звільнення обвинуваченої від покарання з випробуванням та іспитовим строком, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі без його реального відбування, тобто з випробуванням та встановленням іспитового строку, а також покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При цьому, суд призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченої, для запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, таким, що відповідає її особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.

Питання щодо речового доказу слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Так, мобільний телефон марки «SAMSUNG A3» моделі «SM-А300Н 16Gb», який визнано речовим доказом на підставі постанови слідчого від 12.08.2022 року, приєднано до матеріалів кримінальної справи (а.с.39), та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Жмеринського РВП, слід повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.

Зокрема, експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України проведено 22.08.2022 року товарознавчу експертизу і надано висновок за №5546/22-21 (а.с.40-42), вартість експертизи становить 377,54 грн. (а.с.43).

Таким чином, ці процесуальні витрати в сумі 377,54 грн. на залучення експерта з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 .

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.100, 122, 124, 373-376 КПК України, на підставі ч.4 ст.185 КК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та засудити її до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи залученим стороною обвинувачення експертом спеціалізованої державної установи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України: 377 (триста сімдесят сім) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки за проведення товарознавчої експертизи 22.08.2022 року за №5546/22-21.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «SAMSUNG A3» моделі «SM-А300Н 16Gb» повернути потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1