Справа № 126/2118/21
Провадження №11-сс/801/590/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
та його захисника ОСОБА_9
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2022 року, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022 за №0000312,
якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Демівка Чечельницького району Вінницької області, з середньою освітою, має 2-гу групу інвалідності, розлученого, є ФОП, на утриманні має неповнолітнього дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України,
-
встановив:

18.07.2022 старший слідчий СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого суді з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України. Дане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 19.07.2021 близько 13 год. в с. Ольгопіль Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_11 , неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 перебували на вулиці біля домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_14 , в якого працівники ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме слідчий СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_15 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_16 , які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відносяться до працівників правоохоронних органів, котрі, відповідно до графіку чергувань добових нарядів відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебували на добовому чергуванні по забезпеченню публічної безпеки і охорони громадського порядку, охороні прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, із спорядженими спеціальними засобами, засобами індивідуального захисту, вогнепальною зброєю, засобами відео-фіксації та засобами зв`язку, представившись при цьому вищезазначеним особам працівниками поліції, здійснювали обшук вищезазначеного домоволодіння в рамках кримінального провадження.
В ході виконання вищезазначеними працівниками поліції своїх службових обов`язків, під час проведення вищезазначеного обшуку, ОСОБА_8 неодноразово висловлював погрози вбивством працівникам поліції ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також вимагав припинити проведення слідчих дій.
Зокрема, ОСОБА_8 пройшов на територію домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_4 , та належить ОСОБА_11 , де взяв до рук фрагмент металевого профілю, із яким вийшов на вулицю до вищевказаних працівників поліції. Перебуваючи на вулиці, ОСОБА_8 почав демонструвати працівникам поліції фрагмент металевого профілю, тримаючи його у руках та розмахуючи ним у їх бік, при цьому викрикував щодо працівників поліції ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які виконували свої службові обов`язки, а також їх близьким родичам погрози про його застосування, тобто погрожував щодо них вбивством та насильством, виражаючись при цьому грубою нецензурною лайкою.,
А тому, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується зібраним досудовим слідством доказами у кримінального провадженні та наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, оскільки даний злочин вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування , яким являється злочин, передбачений ч. 1 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2022 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України - відмовлено.
Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали поданого клопотання, дійшов висновку, що клопотання не обґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає.
Встановивши, що слідчим відділом ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 від 13.09.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України за фактом погрози вбивством, насильством щодо працівників правоохоронних органів, а також щодо їх близьких родичів у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків за таких обставин.
19.07.2021 близько 13 год. в с. Ольгопіль Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_11 , неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 перебували на вулиці біля домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_14 , в якого працівники ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме слідчий СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_15 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_16 , які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відносяться до працівників правоохоронних органів, котрі, відповідно до графіку чергувань добових нарядів відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебували на добовому чергуванні по забезпеченню публічної безпеки і охорони громадського порядку, охороні прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, із спорядженими спеціальними засобами, засобами індивідуального захисту, вогнепальною зброєю, засобами відео-фіксації та засобами зв`язку, представившись при цьому вищезазначеним особам працівниками поліції, здійснювали несанкціонований обшук вищезазначеного домоволодіння в рамках кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно довідки № 201 Демівського старостинського округу Ольгопільської сільської ради від 12.08.2022 року, наданої стороною захисту під час розгляду клопотання, ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_5 та постійно перебував в с.Демівка.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2022 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 строком на 60 діб.
Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років та відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
З моменту вчинення злочину ОСОБА_8 , він переховується від органу досудового розслідування та місце його знаходження невідоме. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_8 після вчинення злочину втік з місця події, переховується та місце його знаходження до цього часу не встановлено. Таким чином ОСОБА_8 вживає заходів з метою переховування від органів досудового розслідування та суду для уникнення кримінальної відповідальності.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що у вказаному кримінальному провадженні є потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також свідки, які були очевидцями вчинення злочину. Їх анкетні дані і місце проживання відомі, в тому числі ОСОБА_8 . Таким чином, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_8 може впливати на потерпілих та свідків з метою зміни показів останніх, оскільки він висловлював безпосередньо погрози вбивством, як потерпілим так і їх рідним.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_8 неодноразово під час вчинення вказаного злочину виражав наміри втілити свої погрози вбивством щодо працівників поліції та їх рідних у реальність.
Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та може призвести до затягування строку проведення досудового розслідування, що буде суперечити загальним засадам кримінального провадження, а саме ст. 28 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України, передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Перевіряючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.п.111-112 рішення ЄСПЛ у справі «Белеветський проти Росії» обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст .5 Конвенції.
Колегія суддів вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні ні в суді першої та апеляційної інстанції.
Так, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_8 переховується від органу досудового розслідування та місце його знаходження невідоме, оскільки згідно довідки № 201 Демівського старостинського округу Ольгопільської сільської ради від 12.08.2022 року, наданої стороною захисту під час розгляду клопотання, ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 та постійно перебував в с.Демівка.
Відповідно до характеристики, виданої Демівським старостинським округом Ольгопільської сільської ради від 20.07.2021, гр. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розлучений, самостійно заробляє собі на проживання, проживає разом із своїм сином ОСОБА_12 , 2004 р.н. в АДРЕСА_2 .
Згідно відомостей про особу підозрюваного вбачається, що ОСОБА_8 раніше не судимий, з середньою освітою, має 2-гу групу інвалідності, ФОП, розлучений, постійно проживає із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_12 , 2004 р.н. в АДРЕСА_2 , який перебуває на його утриманні, що свідчить про наявність соціально- стримуючих факторів у підозрюваного.
Також під час судового засідання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 хворіє на IV стадію онкологічного захворювання, постійно потребує лікування, а тому утримання ОСОБА_8 , який має важке онкологічне захворювання під вартою в умовах СІЗО колегія суддів вважає негуманним поводженням.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Поряд з цим, відсутні будь-які відомості про тиск з боку підозрюваного ОСОБА_8 на потерпілих та свідків, допущення ним порушень чи недотримання належної процесуальної поведінки. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення. Крім того, в судове засідання суду апеляційної не надано доказів звернень із заявами чи повідомленнями від свідків та потерпілих до органу досудового розслідування про те, що підозрюваний намагався або намагається вплинути на них з метою зміни показів, наданих ними під час досудового розслідування.
Колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 не може продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки воно є закінченим з моменту сприйняття змісту погрози, а на підтвердження можливості вчинення іншого кримінально правопорушення сторона обвинувачення не надала жодних конкретних доказів.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
На підставі наведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, адже прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, як того вимагають норми ч. 2 ст. 183 КПК України.
Таким чином, колегія судів вважає, необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу не викликана об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, а тому доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419,422 КПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2022 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4