Дата документу 15.09.2022 Справа № 335/9495/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/9495/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/711/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286-1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Санкт-Петербург РФ, громадянин України, маючий вищу освіту, працюючий слюсарем з ремонту рухового складу Тролейбусного парку № 2 в КП «Запоріжелектротранс», не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання.

Зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 18 липня 2021 року по 14 вересня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2059 грн. 44 коп., 3432 грн. 40 коп. та 1372 грн. 96 коп. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в особі законного представника ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 300 000 гривень.

Скасовано арешт, накладений на автомобіль «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 .

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за наступних обставин.

17 липня 2021 року, приблизно о 23.00 годині, водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині Прибережної магістралі, рухаючись від вул. Немировича Данченко в напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжі, в межах середньої смуги руху. При цьому, швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_7 , складала понад 40 км/год, яка є максимально дозволеною швидкістю на даній ділянці проїзної частини.

В цей час, в зоні дії нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу буд. № 25-Б по вул. Тбіліській, та позначений дорожньою розміткою - 1.14.3 («зебра», пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод), а також дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 («Пішохідний перехід») ПДР України, вийшли з розділювального газону на проїзну частину Прибережної магістралі пішоходи ОСОБА_9 та малолітній ОСОБА_11 , перетинаючи її зліва-направо за напрямком руху автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Під час подальшого руху, водій ОСОБА_7 рухаючись з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, маючи при цьому об`єктивну можливість своєчасно виявити на ньому пішоходів ОСОБА_9 та малолітнього ОСОБА_11 , та при умові руху з дозволеною швидкістю зупинити керований транспортний засіб до місця наїзду шляхом негайного вжиття заходів направлених на зменшення швидкості аж до повної зупинки, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням наркотичних засобів, належних заходів до зупинки транспортного засобу не вжив, змінив напрямок свого руху вліво та в лівій крайній смузі руху скоїв на них наїзд.

Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 10.1, 18.1, 12.9 б) та розділу 33 (дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості») Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

- п. 12.9 «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил»;

- розділ 33, дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». «Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові».

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 10.1, 18.1, 12.9 б) та розділу 33 (дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості») Правил дорожнього руху України, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/108-21/8848-ІТ від 19.08.2021, з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_9 та малолітнього ОСОБА_11 рухаючись прямо та застосовуючи своєчасне гальмування.

В результаті даної ДТП пішоходам ОСОБА_9 та малолітньому ОСОБА_11 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1381/п від 23.08.2021, у ОСОБА_9 виявлено: поєднану травму голови, шиї тулуба та кінцівок: ознаки забою валика мозолистого тіла з ознаками геморагічного просочування, значна кількість крові в супраселярній цистерні, напластування крові в субарахноїдальних просторах тім`яної області, підапоневротична гематома лівої тімяної області, закритий перелом основи суглобовидного відростка нижньої щелепи без зміщення, садна м`яких тканин обличчя; набряк та емфізема м`яких тканин шиї праворуч; забої клітковини середостіння; забій базальних відділів правої легені, правосторонній гемопневматоракс (скупчення 150 мл. крові та повітря); садна верхніх кінцівок; гемоперитонеум (скупчення до 100 мл. крові зі згустками в черевній порожнині), розриву лівого яєчника (проведення вшивання 18.07.2021), заочеревинна гематома по правому фланку; закритий перелом поперечного виростку L5 праворуч, закриті переломи обох лонних кісток зі зміщенням кісткових уламків, переломи крижі праворуч зі зміщенням кісткових уламків (з проведенням металоостеосинтезу кісток тазу 17.07.2021); садна нижніх кінцівок, кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Окрім того, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1378/п від 25.08.2021, у дитини ОСОБА_11 виявлено: тупа травма голови та обличчя: закритий перелом латеральної та медіальної стінок правої гайморової пазухи зі зміщенням, правосторонній гемосинус (наявність крові в правій гайморовій пазусі, яка займає 2/3 порожнини пазухи), закритий перелом медіальної стінки правої орбіти зі зміщенням кісткових уламків, напластування крові по ходу правої половини намета мозочка та по ходу серпоподібного відростка, забій м`яких тканин правої лобної області, струс головного мозку, множинні садна чола, носа, підборіддя, кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Тупа травма лівого плеча: заритий косий перелом нижньої третини плеча зі зміщенням відламків (з проведенням 21.07.2021 закритої репозиції кісток плеча), садна плечового суглобу, кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Тупа травма таза: перелом лівої сідничної кістки зі зміщенням кісткових уламків, уламковий перелом тіла лівої лонної кістки зі зміщенням, перелом верхньої гілки лівої лонної кістки зі зміщенням уламків, перелом заднього краю вертлюгової западини без зміщення кісткових уламків, перелом правої сідничної кістки без зміщення кісткових уламків, перелом верхньої гілки правої лонної кістки без зміщення кісткових уламків, перелом переднього краю вертлюгової западини без зміщення кісткових уламків, перелом крижі на рівні тіла S1 з розповсюдженням на корінцевий отвір, садна крил таза, кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Тупа травма правого стегна: закритий перелом нижньої третини стегнової кістки зі зміщенням відламків (з проведенням 21.07.2021 остеосинтезу перелому), кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Тупа травма лівої гомілки: закритий перелом міжвиросткового підвищення лівої великогомілкової кістки без зміщення, кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Садна в правій бічній області живота та у поперековій області справа, в області плечових суглобів, правого ліктьового суглобу, стегна, стоп; гематоми по передній черевній стінці вище пупка, по передньовнутрішній поверхні лівого стегна, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію судом його дій, вважає, що вирок в частині вирішення цивільного позову підлягає зміні.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на момент ДТП діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201534171 ПрАТ «СК «ВУСО», тому суд повинен був стягнути моральну шкоду зі страховика.

Крім того, стягнувши з нього 300 000 гривень моральної шкоди, суд не врахував, що на момент винесення вироку ним було вже добровільно відшкодовано 70 000 гривень (а на момент подачі апеляційної скарги 86 000 гривень).

Також зазначає, що стягнута судом першої інстанції сума моральної шкоди є явно завищеною та не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Просить вирок в частині вирішення цивільного позову змінити та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди до 100 000 гривень.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілу ОСОБА_9 , (законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ) та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу вирішеного судом першої інстанції цивільного позову, то колегія суддів приходить до таких висновків.

Частино 1 статті 127 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 6 вищевказаного Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Частиною 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки суду щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За правовим висновком, викладеним у п. 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201534171, на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО» (а.с. 87).

Таким чином, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, саме страховик (в даному випадку ПрАТ СК «ВУСО») на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, тобто обвинуваченого ОСОБА_7 .

За вищенаведених обставин, на переконання апеляційного суду, вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в особі законного представника ОСОБА_9 , не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.
Частиною 3 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції зобов`язаний здійснити дослідження доказів виключно за клопотанням учасників судового провадження.
Оскільки в ході апеляційного розгляду учасники судового провадження з відповідним клопотанням про проведення судового розгляду з дослідженням доказів по цивільному позову ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в особі законного представника ОСОБА_9 не звертались, а задля правильного вирішення цивільного позову необхідно провести судовий розгляд з обов`язковим дослідженням цивільного позову та наданих на його підтвердження доказів, то апеляційний суд не наділений процесуальним правом самостійно, з власної ініціативи здійснити їх дослідження.
Крім того, повністю задовольняючи цивільний позов про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував, що на момент ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_7 вже добровільно відшкодував 70 000 гривень.
Враховуючи, що в апеляційній скарзі апелянтом оскаржуються загальна сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь потерпілих, а також те, що питання правовідносин, які випливають з договірних стосунків із страховою компанією потребують ретельного дослідження, включаючи правильне визначення суб`єктивного складу сторін у спорі такої категорії, проведення розрахунків цивільно-правового характеру, що не притаманно кримінальному процесу з урахуванням його специфіки та термінів судового розгляду, вирок суду відносно ОСОБА_7 у частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в особі законного представника ОСОБА_9 , підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду цивільного позову в порядку цивільного судочинства.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в особі законного представника ОСОБА_9 , скасувати, призначити новий розгляд в частині вирішення позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4