Справа № 214/3003/22
1-кп/214/658/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження : прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні, у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000797 від 26.08.2021 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, з неповною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України
та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , -

Встановив:

починаючи з липня 2021 року (точну дату органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, діючи всупереч вимогам ст.ст. 112, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу їй у власність чи надання у користування земельної ділянки, в порушення ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п 1.12 Розділу 5 Правил безпеки систем газопостачання України, п.п. 4-5 глави 4 та п. 4.3, п. 4.16 Розділу 3 Кодексу газорозподільних систем, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», 05 листопада 2019 року, п. 15.5 Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 №190, постанови Кабінету міністрів України № 1747 від 16 листопада 2002 року «Про затвердження правил охорони магістральних трубопроводів», та достовірно знаючи, про відсутність права власності або користування на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_2 , що належить Криворізькій міській раді, самовільно зайняла земельну ділянку біля торговельного комплексу на АДРЕСА_2 шляхом розміщення на ній тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в охоронних зонах та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та державної реєстрації, чим порушив вимоги статі ст.ст. 112, 116, 122-126 Земельного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок у охоронних зонах.

Земельна ділянка, самовільно зайнята ОСОБА_4 , не виділена в натурі, не надана жодній особі у власність або користування та належить територіальній громаді міста в особі Криворізької міської ради на праві комунальної власності.

Безпосередньо поряд з земельною ділянкою, на якій ОСОБА_4 здійснив самовільне зайняття земельної ділянки, щодо охоронних зон, проходить підземна мережа холодного водопостачання, яка перебуває на балансовому обліку КП «Кривбасводоканал».

Відповідно до ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудови території» заборонено розміщувати фундаменти будівель та споруд ближче ніж на 5м від водопровідної мережі та 3-5м від самопливної каналізаційної мережі.

Відповідно до п. 15.5 Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 №190, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України складання матеріалів і предметів, накопичування сміття ближче ніж за 5м від осі каналізаційної мережі і пристроїв та в межі охоронної санітарної зони, споруджувати самовільно над каналізацією та водопроводом будь-які будівлі та предмети благоустрою заборонено.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 1747 від 16 листопада 2002 року «Про затвердження правил охорони магістральних трубопроводів», охоронна зона об`єктів магістрального трубопровідного транспорту (далі охоронна зона) це земельна ділянка прилегла до об`єктів магістрального трубопровідного транспорту, обмежене умовними лініями з обох боків трубопроводу паралельно його осі (об`єкту), на якій обмежується провадження господарської діяльності.

Згідно вимогам ст. 14 Конституції України: «Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави». Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

У відповідності до норм ст. 116 Земельного Кодексу України (підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності):

1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або результати аукціону.

2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» зазначено, що самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність чи у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Таким чином, ОСОБА_4 , з липня 2021 року, діючи умисно, в порушення вище зазначеного законодавства, не маючи жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, не маючи жодних дозволів на здійснення будівельних робіт на земельній ділянці в охоронній зоні, використовуючи працю найманих осіб, здійснив самовільне зайняття земельної ділянки поблизу торговельного комплексу на АДРЕСА_2 , уздовж якої встановлена охоронних зон підземних мереж водопостачання. Своїми умисними діями ОСОБА_4 створив загрозу пошкодження підземних мереж водопостачання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 197-1 КК України, за ознаками: самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земель в охоронних зонах.

Між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 197-1 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, звільнивши останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнав повністю, розкаявся.

Крім того, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, який відноситься до нетяжкого злочину.

Також, зазначив, що він розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вважала за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про доцільність затвердження цієї угоди з наступних підстав.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

Суд також переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам закону та відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Добровільність укладення угоди у суду не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_6 . У зв`язку з чим дії ОСОБА_4 було правильно кваліфіковано за ч.2 ст.197-1 КК України, за ознаками: самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земель в охоронних зонах.

При призначені покарання, визначеного угодою від 24 червня 2022 року суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 55).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у виді 3 років обмеження волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69,69-1 КК України, судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Затвердити угоду від 24 червня 2022 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальному провадженню № 0000797 від 26.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 червня 2022 року покарання у виді обмеження волі строком на 3 ( три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 ( один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт накладений ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2021 року на молоток без розпізнавальних знаків, з дерев`яною ручкою, будівельну рулетку, будівельний рівень, кутову шліфувальну машину ( болгарку) темно синього кольору з написом на боковій стороні Bosch GWS 22-230 JH Professional скасувати ( Т.2, а.с.21, 22).

Арешт накладений ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року на металеву спору прямокутної форми розміром приблизно 555*470 см. скасувати ( Т.2, а.с.27-28)

Речові докази:

-Молоток без розпізнавальних знаків, з дерев`яною ручкою, будівельну рулетку, будівельний рівень, кутову шліфувальну машину ( болгарку) темно синього кольору з написом на боковій стороні Bosch GWS 22-230 JH Professional, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити у користуванні останнього, дозволивши розпоряджатись на власний розсуд ( Т.2, а.с. 80)

-Металеву спору прямокутної форми, розміром приблизно 555*470 см. звернути в дохід держави ( Т.2, а.с. 23)

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити обвинуваченому його захиснику право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і на подання на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1