Провадження №1-кп/522/829/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000761 від 29.04.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, місця реєстрації не має, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.06.2011 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 24.05.2013 року Приморським районним судом м.Одеси за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку;

- 22.10.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 14.03.2017 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 19.04.2019 року по відбуттю строку покарання;

- 02.10.2020 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
29.04.2020 року в денний час, ОСОБА_3 на території Приморського району міста Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, психотропну речовину, яку з метою особистого вживання зберігав при собі.
29.04.2020 року приблизно о 15 годині 40 хвилин, більш точного часу не встановлено, біля будинку №34 по вулиці Старопортофранківській в місті Одеса працівниками Національної поліції України, під час проведення оперативно-розшукових заходів, виявлено у ОСОБА_3 психотропну речовину. Після чого, працівниками Національної поліції України визвано слідчо-оперативну групу.
29.04.2020 року за адресою: місто Одеса, вул. Старопортофранківська, 34 слідчо-оперативною групою Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 виявлено та вилучено: згорток з порошкоподібною речовиною.
Встановлено, що порошкоподібна речовина масою 0,321 г містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.
Кількісний вміст PVP в порошкоподібній речовині становить 0,220 г.
Психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_3 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні вищевказаного кримінального проступку визнав та підтвердив, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що дійсно придбав та зберігав у себе для власного вживання психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, у вчиненому щиро кається, зробив відповідні висновки та завірив суд, що подібне більше не повториться, просив його суворо не карати та призначити найбільш м`яке покарання.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було розяснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, який не має місця реєстрації, у лікаря на наркологічному обліку не значиться, раніше неодноразово судимий.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), що набрав чинності з 01.07.2020 року, до абз. 2 ч. 1 ст. 309 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою частково пом`якшена, а частково посилена, оскільки вилучене покарання у виді позбавлення волі, але разом з цим розмір штрафу підвищений та збільшена верхня межа покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно з ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII частково пом`якшує, а частково посилює кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, а також того, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_3 29.04.2020 року, тобто до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 5 КК України, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_3 керуватися положеннями ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону №270-VI, чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, тільки в частині пом`якшення кримінальної відповідальності.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді арешту, яке визначено ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону №270-VI, чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення).

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Окрім того, суд встановив, що вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 02.10.2020 року, який набрав законної сили 05.11.2020 року, ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 скоїв до набрання зазначеним вироком Малиновського районного суду м. Одеси законної сили.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1, 2, 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Отже, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на думку суду, повинно бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень
за даним вироком та вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.10.2020 року, при цьому суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд також встановив, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 перебував під вартою з 11.02.2022 року по 17.05.2022 року у зв`язку із застосуванням до нього ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2022 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Крім того, суд враховує, що покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 02.10.2020 року ОСОБА_3 вже відбуває з моменту фактичного затримання, а саме з 29.04.2020 року, тобто приписи ч. 4 ст. 70 КК України щодо зарахування до остаточного покарання відбутого повністю або частково за попереднім вироком, у даному випадку підлягають застосуванню.
Крім того, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносноОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27.07.2020 року, слід скасувати, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.
Особи потерпілими не визнавалися, цивільний позов не заявлявся, матеріальні збитки не спричинено.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В обвинувальному акті зазначено, що під час досудового розслідування витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1030-Х від 30.06.2020 року, що склали 1961,40 грн., на підтвердження чого стороною обвинувачення було надано суду відповідні докази.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати виннним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді арешту, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 02.10.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 17 травня 2022 року.
ЗарахуватиОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 11.02.2022 року по 17.05.2022 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч. 5 ст. 72 КК України).
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання повністю зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 02.10.2020 року до постановлення нового вироку.

Продовжити відносноОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1030-Х від 30.06.2020 року у сумі 1961,40 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна гривня 40 коп.) гривень.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27.07.2020 року, а саме на: два паперових згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, та сірниковий коробок з порошкоподібною речовиною білого кольору.
Речові докази:два паперових згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, та сірниковий коробок з порошкоподібною речовиною білого кольору, - знищити.
Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1