Справа № 303/4776/22
Провадження № 1-кс/303/1513/22
У Х В А Л А
про арешт майна

26 жовтня 2022 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

Старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
У клопотанні слідчий просить, накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження, на:
15.06.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто в організації незаконного переправляння осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Відповідно до положень ст. 59 КК України та санкції ч. 3 ст. 332 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
З матеріалів кримінального провадження, а саме з інформаційної довідки встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СІАНІТ-2", Код ЕГРПОУ 13590894, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Лесі Українки, буд.1, уповноваженою особою та директором товариства є ОСОБА_5 .
Відповідно до п.5 ч.5 ст.173 КПК України виконання ухвали в частині внесення відомостей про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно покласти на реєстратора центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) Виконавчого комітету Мукачівської міської ради.
Враховуючи наведене, беручи до уваги, що згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення конфіскації чи спеціальної конфіскації, а також те, що відповідно до ч.6 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою чи у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності, або у володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна, просить клопотання задовольнити.
При цьому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання просить проводити без повідомлення власника вказаного майна.
Власник майна не повідомлявся про розгляд даного клопотання в силу вимог ч.2 ст.172 КПК України.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання дізнавача, який бере участь у судовому провадженні.
Відповідно до ч.1, 2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
15.06.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
На даній стадії судового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.
Згідно п.3) ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3, 4 частини другої ст. 170 цього Кодексу.
Сукупність доданих до клопотання матеріалів вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, а тому на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних, слідчий суддя вважає, що надані матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підозрюваного, яке перебуває у його власності.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання, згідно з інформаційної довідки Товариство з обмеженою відповідальністю "СІАНІТ-2", Код ЕГРПОУ 13590894, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Лесі Українки, буд.1, уповноваженою особою, директором та кінцевим бенефіціаром, якого є ОСОБА_5 , на яке слідчий просить накласти арешт.
Враховуючи вищенаведене, оскільки вказане у клопотанні майно може підлягати конфіскації, бо ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якої дає достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на це майно є підставним та підлягає до задоволення.
Керуючись: ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Відповідно до п.5 ч.5 ст.173 КПК України виконання ухвали в частині внесення відомостей про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно покласти на реєстратора центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) Виконавчого комітету Мукачівської міської ради.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Відповідно до п.5 ч.5 ст.173 КПК України виконання ухвали в частині внесення відомостей про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно покласти на реєстратора центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Наталія МОРОЗОВА