ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/412/22

29 вересня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 02.04.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів Золотоніського р-ну Черкаської обл., громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.05.2015 за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.11.2015 замінено покарання у виді штрафу на 30 годин громадських робіт;

2.вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2016 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбутий термін покарання 3 дні позбавлення волі за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.05.2015 та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців 3 днів позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2016 зараховано термін попереднього ув`язнення з 07.10.2015 по 19.09.2016 з розрахунку один день за два дні позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2018 умовно-достроково звільнено від відбування основного покарання на невідбуту частину покарання 1 рік 6 місяців 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 у жовтні 2020 року, перебуваючи на береговій смузі с. Супій, що розташована в адміністративних межах Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, більш точне місце слідством не встановлене, умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів - Закону України « Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», з метою особистого вживання, незаконно придбав, зірвавши, рослини коноплі, які в подальшому переніс до закинутої будівлі колгоспу, яка розташована в адміністративних межах с. Гельмязів Золотоніського р-ну Черкаської обл., де шляхом висушування та перетирання листя і стебел виготовив подрібнену речовину, яку розфасував для зручності в три поліетиленові пакети, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-21/4702-НЗПРФП від 14.04.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 219.50 г,189.42 г та 230.21 г відповідно. Загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу (у перерахунку на суху речовину) становить 639.13 г, які в подальшому без мети збуту зберігав при собі до моменту виявлення та вилучення працівникам Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області 02.04.2021 близько 16.30 год. поряд з домоволодінням АДРЕСА_2 .

25 січня 2022 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України; зобов`язується співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушенняу вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_4 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, у великих розмірах.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Обвинуваченому роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
затвердити угоду про визнання винуватості від 25.01.2022, укладену між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн..

Речові докази: канабіс, який поміщено до сейф-пакету № INZ4004495, який зберігається в кімнаті речових доказів Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, у розмірі 1144,15 грн.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1