справа № 208/8655/21
№ провадження 1-кс/208/1053/22
УХВАЛА
Іменем України

19 серпня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000585, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України,
встановив:
Дізнавач звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором вказаним клопотанням, просив накласти арешт на кошти, які обліковуються (знаходяться) на рахунку

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" № НОМЕР_1 .

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що 24.09.2021 року близько 14.37 години невідома особа шляхом втручання в банківську систему, перевипустила сім-карту за номером НОМЕР_2 та через мобільний додаток "Приват 24" перевела гроші в сумі 26 тис. 800 грн. з кредитної картки.

В ході проведення досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час допиту потерпілої було встановлено, що ОСОБА_4 має банківські рахунки в банку «ПриватБанк та «ПУМБ». Рахунок в «ПриватБанк» в неї відкритий приблизно 10 років, а саме відкритий рахунок IBAN НОМЕР_3 із банківською карткою № НОМЕР_4 . Рахунок в «ПУМБ» в неї відкритий рахунок IBAN НОМЕР_5 із банківською карткою № НОМЕР_6 . Зазначені банківські реквізити кредитні. Так, вона користується мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 9 Pro» за номером НОМЕР_7 , IMEI НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .

Так, 24.09.2021 року приблизно о 14:40 їй на мобільний додаток надійшло повідомлення у мобільному додатку «ПУМБ онлайн» про зняття з її картки грошових коштів у сумі 6500 грн, після чого її телефон вимкнувся. 24.09.2021 року приблизно о 16:00 чого вона звернулася до «ПриватБанку», де їй повідомили, що з її картки «ПриватБанк» були зняті грошові кошти у сумі 20000 гривень з двома переказами з комісією у 351 гривень за кожен переказ та грошові кошти у сумі 5898,12 гривень були перераховані не невідомий банківський рахунок. Після чого вона звернулася до банку «ПУМБ», де їй повідомили, що з банку «ПриватБанк» її грошові кошти у сумі 20600 гривень були перераховані на її банківську картку «ПУМБ». Грошові кошти з її банківського рахунку «ПУМБ» IBAN НОМЕР_5 у сумі 20000 гривень були переведені на невідомий банківський рахунок, а саме переказами по 6 500 гривень, 8000 гривень та 5 500 гривень. Також 24.09.2021 року вона звернулась до відділення «Київстар», за адресою м. Кам`янське пр. Свободи 40, для того щоб відновити її мобільний номер та дізналася від працівників, що її мобільний номер було перевипущено, але їй відмовились надавати детальну інформацію. Вона відновила свій мобільний номер та таким чином відновила доступ до свого мобільного телефона. 28.09.2021 року чого вона почала користуватися ще одним мобільним номером НОМЕР_10 , та зробила даний номер фінансовим у «ПриватБанку» та банку «ПУМБ». На теперішній час вона користується зазначеним номером, який прикріплений до її особистого кабінету «Приват 24» та «ПУМБ онлайн». 25.12.2021 року із зазначених коштів, які пішли на невідомий банківський рахунок «ПриватБанк» повернув їй 5898,12, гривень.

В ході досудового розслідування, було встановлено, що вказані кошти були зараховані на банківську картку АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" № НОМЕР_1 .

Оскільки є підстави вважати, що гроші, які знаходяться на вказаному відкритому рахунку набуті кримінально протиправним шляхом та отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є необхідним накладення арешту на кошти, які обліковуються (знаходяться) на рахунку АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" № НОМЕР_1 .

Дізнавачем надано до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на заявленому клопотанні наполягає.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 59 ЗУ «Про банки та банківську діяльністю» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду. Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Клопотання дізнавача відповідає наведеним критеріям та наразі обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, є пропорційним і не становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника предмету клопотання.
Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде застосувати арешт майна, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.
Керуючись викладеним та ст. 9, 98, 170, 173 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Накласти арешт на кошти, які обліковуються (знаходяться) на рахунку

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" № НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1