Справа № 357/4697/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2022 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0000990, внесеному 11.05.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Насташка, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: будинок АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Так встановлено, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі по тексту Перелік), включених до таблиці 1 вказаного Переліку, тобто і канабісу, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

В порушення вищевказаних вимог законодавства, за невстановленими часом та обставин ОСОБА_3 , у 2022 році, на смітнику неподалік будинку АДРЕСА_1 , незаконно придбав знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, ззовні схожа на канабіс.

Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, в тому числі й канабісу, ОСОБА_3 визначив за зовнішнім виглядом, що вказана подрібнена речовина рослинного походження є наркотичною, після чого знайдений ним поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження ОСОБА_3 приніс їх до місця свого проживання, а саме будинку АДРЕСА_1 , де за невстановлених обставин та часу почав зберігати на горищі сарайного приміщення, що знаходиться на території домоволодіння для подальшого особистого вживання без мети збуту до невстановленого часу, але не пізніше 24.05.2022.

В подальшому, 24.05.2022 в період часу з 13 год. 57 хв. по 15 год. 16 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку, за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме на горищі сарайного приміщення будинку АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження, зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, загальною маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 1306,21 г., який ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання, без мети збуту.

Відповідно до Таблиці 1 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою від 500 грамів до 2500 грамів становить великі розміри.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме за незаконне придбання, незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

29.06.2022 під час підготовчого судового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, а саме за ознаками незаконного придбання, незаконного зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими фактичними обставинами, у зв`язку з чим відмовився від дачі показань та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що за вчинені дії, за які притягується ОСОБА_3 відносяться до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, але надає послуги в сфері перевезення людей, неодружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, також судом встановлено, що обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 29.06.2022 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 309 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29.06.2022 покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази по справі, а саме: речовина рослинного походження - канабіс, який згідно квитанції № 666 від 06.06.2022 зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1029,72 гривень (однієї тисячі двадцяти дев`яти гривень 72 копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_7