справа № 388/459/22
провадження № 1-кс/388/154/2022
УХВАЛА
09.06.2022м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2021 за № 0000305, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максимівка Сахлавчанського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресами: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , який відповідно до положень ст. 89 КК України є таким, що не має судимостей,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

у провадження Долинського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2021 за № 0000305, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
У межах підготовчого провадження прокурором заявлено клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України та наразі існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказав на те, що обвинувачений будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди покинув місце пригоди, раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 та був позбавлений права керування транспортними засобами на 10 років, притягався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 187 КК України. Посилався на неможливість запобігання зазначеним ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу.
Потерпілий ОСОБА_6 , якого про час, дату та місце проведення судового засідання було повідомлено у порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, та який відповідно до умов ст. 136 КПК України є таким, який ознайомлений зі змістом повістки про виклик, - у судове засідання не з`явився, клопотання від останнього про відкладення судового засідання до суду не надходило.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що він дійсно винний у тому, що сталося та не намагається уникнути відповідальності про що свідчить те, що він самостійно через три дні прийшов до поліції та повідомив про те, що осталося. Також пояснив, що дійсно раніше притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, але це було давно, а наразі він хвора людина з інвалідністю. На уточнююче питання пояснив, що він зареєстрований у м. Первомайськ Луганської області, однак, як тимчасово переміщена особа проживає у Долинському районі, а саме у АДРЕСА_3 . Просив обмежитись покладенням на нього обов`язків не покидати місце проживання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на не підтвердження ризиків, зазначених у клопотанні. Вказав на те, що ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю, сам здався працівникам поліції, що свідчить про відсутність у останнього ухилятися від суду. Просив суд застосувати до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, а вразі, якщо суд прийде до висновку про неможливість застосування таких видів запобіжних заходів, - визначити заставу у розмірі, який забезпечить можливість її внесення.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які брали участь у судовому засіданні, надавши оцінку доводам прокурора, викладеним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновків про таке.
Судом встановлено, що наразі відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який утримується у ДУ «Кропивницькому слідчий ізолятор», діє запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.06.2022, застосований ухвалою слідчого судді залишеною без змін судом апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу (заходи забезпечення кримінального провадження).
За умовами ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, зокрема є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України, які з урахуванням положень ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами відповідно, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, за ч. 2 ст. 286 КК України на строк від 3 до 8 років.
Враховуючи зазначене та особистість ОСОБА_3 суд відзначає, що їх сукупність у даному випадку у повній мірі підтверджує наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній: не має міцних соціальних зв`язків, що обумовлено тим, що він не одружений, не має осіб на утриманні та має зареєстровану місце проживання на території, яка наразі є тимчасово окупованою, - що у сукупності з тяжкістю інкримінованого злочину та відповідно з мірою можливого покарання, - вказує на наявність ризику переховування від суду та незаконного впливу на свідків, яких на час розгляду даного клопотання ще не допитано. Крім того слід відзначити, що ОСОБА_3 з урахуванням даних, що його характеризують, є особою схильною до вчинення порушень, що можуть тягнути за собою адміністративну чи кримінальну відповідальність, оскільки останній раніше був причетний до вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів та проти власності із застосуванням насильства, а також до вчиняв адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 130 КУпАП, що свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою, та свідчать про те, що належна поведінка обвинуваченого під час розгляду справи у суді не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Поряд з цим, надаючи оцінку доводам сторони захисту судом відзначається, що явка ОСОБА_3 з повинною, розуміння вчиненого та те, що останній шкодує про те, що сталося, - є загально позитивними чинниками, однак не свідчать про їх перевагу над зазначеними вище даними, що вказують на наявність доведених ризиків та не зменшують їх рівень ймовірності.
Щодо посилання сторони захисту на стан здоров`я обвинуваченого судом відзначається, що враховуючи обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому злочинів, з урахуванням наявних ризиків, зазначеного недостатньо для зміни обвинуваченому запобіжного заходу. Будь-яких підтверджуючих документів та доказів не можливості утримуватися обвинуваченого під вартою, стороною захисту не надано.
Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно ОСОБА_3 не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), на думку суду не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження його дії.
За сукупності наведених обставин та даних, суд дійшов висновку про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів.
Поряд з цим судом відзначається, що у зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - спричинення загибелі людини, - суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 196, 199, 314, 315, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання прокурора про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.
Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 09.06.2022 по 07.08.2022 включно, без визначення розміру застави.
Строк дії даної ухвали щодо запобіжного заходу - по 07.08.2022 включно.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Подання апеляційної скарги на дану ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання у частині запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1