Справа № 639/2010/22
Провадження №1-кп/639/310/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2022 за №0000469, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, одруженого, який раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України №61/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин.
ОСОБА_4 20.06.2022 приблизно о 21:20, прибув до супермаркету «АТБ», що знаходиться за адресою: м. Харків, пр-т. Ново-Баварський, 77, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «АТБ-Маркет». Перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину, а саме біля відділу алкогольних напоїв, ОСОБА_4 помітив на стендах слабоалкогольні напої - пиво «Арсенал», після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення вказаного товару.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку наблизився безпосередньо до стелажу з слабоалкогольними напоями, взяв та поклав до сумки, яка знаходилася на його плечі, пиво «Арсенал» міцне, об`ємом 1.25 л кожне, у кількості 5 пляшок, вартість кожної становить 50 гривень згідно з висновком товарознавчої експертизи №235М від 19.07.2022.

Після чого ОСОБА_4 з пивом, яке було складене ним у сумку, що знаходилася при ньому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи той факт, що його протиправні дії є явними для працівника магазину, а саме для охоронця магазину «АТБ-Маркет» ОСОБА_5 , який, помітивши неправомірні дії ОСОБА_4 , зупинив останнього безпосередньо біля касової зони магазину, яку ОСОБА_4 пройшов не сплативши пиво Арсенал» міцне, об`ємом 1.25 л кожне, у кількості - 5 пляшок та почав правомірно вимагати від ОСОБА_4 щоб той припинив протиправні дії, повернув або сплатив слабоалкогольні напої, які знаходилися у його сумці, у свою чергу ОСОБА_4 , не реагуючи на законні вимоги ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з метою остаточного заволодіння та утримання викраденого майна, діючи відкрито, зненацька для ОСОБА_5 швидко покинув приміщення магазину «АТБ-Маркет» разом з викраденим майном, а саме з пивом «Арсенал» міцне, об`ємом 1.25 л кожне, у кількості - 5 пляшок, тим самим відкрито заволодівши вищевказаними слабоалкогольними напоями та розпорядився в подальшому викраденим майном ТОВ «АТБ-Маркет» на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для відкритого заволодіння чужим майном.

В результаті протиправного діяння, ОСОБА_4 завдав ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальної шкоди на загальну суму 250 гривень, що підтверджено висновком товарознавчої експертизи №235М від 19.07.2022.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначала про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі, однак ураховуючи особу винного, його критичне ставлення до вчиненого, повне визнання вини ОСОБА_4 , його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, зазначала про можливість застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Представник ТОВ «АТБ-Маркет» - ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої представником потерпілого ОСОБА_6 заяви до суду просить розглядати справу без його участі. Зазначив, що цивільний позов подавати не буде у зв`язку із відсутністю претензій матеріального та морального характеру. Проти розгляду обвинувального акту в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує. Просив обрати покарання згідно КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, надав пояснення щодо місця, часу, способу його вчинення так, як вони встановлені судом. Щиро каявся у вчиненому та зазначав, що відшкодував заподіяну потерпілому шкоду. Також повідомив, що вже 23 роки перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 та має з нею двох спільних дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підтвердження чого надав суду відповідні копії свідоцтва про народження та паспорта.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тимчасово не працює, тривалий час перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття та повне відшкодування потерпілому завданих злочином збитків.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тимчасово не працює, тривалий час перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його майновий стан, обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, - повне визнання вини, щире каяття та повне відшкодування потерпілому завданих злочином збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію потерпілого та прокурора (яка зазначала про можливість застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України), суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у розмірі нижчому від найнижчої межі, що передбачена санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 5 років, та про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, у зв`язку із чим він може бути звільнений від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з випробуванням на максимальний строк, передбачений ч. 4 ст. 75 цього ж Кодексу.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Питання доцільності зміни діючого запобіжного заходу на інший суд не розглядає з огляду на відсутність відповідних клопотань учасників процесу, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 звільняється від призначеного покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.07.2022 у справі № 639/1768/22, провадження № 1-кс/639/543/22 на майно, яке було вилучене під час проведення огляду місця події 25.06.2022 за адресою: м. Харків, вул. Некрасова, буд. 45, а саме: порожні пляшки від пива «Арсенал» об`ємом 1.25 л у кількості 5 шт - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 235М від 19.07.2022в розмірі 566 грн. 31 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:
- DVD-диск із записами з камер відеоспостережння від 20.06.2022 за адресою: АДРЕСА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.
- порожні пляшки від пива «Арсенал» об`ємом 1.25 л у кількості 5 шт. знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1