ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2818/22 Справа № 210/1506/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовлено.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що засуджений свою поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання не довів свого виправлення. Також судом враховано, що ОСОБА_7 є особою раніше судимою, має негативну характеристику та за час відбування покарання заохочень не має, отримав три стягнення за самовільне пересування, зберігання заборонених предметів, перешкоджання обшуку, за одне з яких був поміщений до ДІЗО. Враховано судом також характеризуючи дані про особу обвинуваченого, який безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, до роботи з персоналом не завжди ставиться сумлінно.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою його клопотання задовольнити та звільнити умовно достроково від відбування покарання для зарахування до особового складу ЗСУ.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що висновки суду є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що за час відбування покарання став на шлях виправлення, дотримується умов внутрішнього розпорядку установи, працевлаштований, до роботи ставиться сумлінно. Вказує, що у зв`язку зі збройною агресією РФ має бажання служити в ЗСУ та захищати країну.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначивши про своє виправлення; вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки, на його думку, засуджений не довів свого виправлення; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Так, ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року, за яким він відбуває покарання на даний час, визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від від 26.09.2017 та остаточно до відбуття призначено покарання у виді 3 років 5 днів позбавлення волі.
Згідно довідки та характеристики, що надані установою виконання покарань, ОСОБА_7 з 27.12.2019 перебуває в установах виконання покарань, кінець строку припадає на 31.12.2022
За час відбування покарання характеризується посередньо, на теперішній час відбуває покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія №80», де має негативну характеристику та отримав три стягнення, з них одне у виді 7 діб ДІЗО за зберігання заборонених предметів та перешкоджання обшуку, заохочень не має. Також засуджений недостатньо дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, до виконання робіт із благоустрою установи не ставиться відповідально.
Окрім цих відомостей суд апеляційної інстанції також звертає увагу і на те, що засуджений перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до вчинення злісних порушень вимог режиму відбування покарання, при цьому 06.01.2020 року комісією установи ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України (а.с. 6).
Головною підставою для умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про його доведеність повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення належною поведінкою за весь період відбування покарання, оскільки з часу перебування в установі виконання покарань з 27.12.2019 систематично порушував вимоги режиму відбування покарання, за що має три стягнення, одне з яких на час апеляційного розгляду не погашене, згідно характеристики недбайливо ставиться до майна установи, до виконання робіт безвідповідальний, через що у колегії не має підстав вважати, що засуджений своєю сумлінною поведінкою систематично доводить своє виправлення.
Також засуджений ОСОБА_7 є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, в тому числі після звільнення від відбування покарання з випробуванням він вчинив новий злочин, що потягло призначення йому покарання за наступним вироком суду за правилами ст. 71 КК України, що свідчить про те, що останній схильний до порушення закону та, допускаючи порушення режиму утримання, на шлях виправлення не став.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що суд не в повній мірі врахував обставини провадження, є безпідставними, оскільки за час відбування покарання засуджений заохочень не має, на даний час перебуває на профілактичному обліку, є особою, схильною до вчинення правопорушень та недотримання вимог режиму відбування покарання. Судом досліджені та оцінені всі обставини, які мали значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.
З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданого клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року про відмову засудженому ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4