Дата документу 22.07.2022 Справа № 554/5550/22
У Х В А Л А

21 липня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тебриз Ісламської республики Іран, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна вища, працюючого суб`єктом підприємської діяльності - фізичною особою, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження № 0000479 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який було продовжено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2022 року, строком до 24 липня 2022 року, у зв`язку з чим на цей час виникла необхідність у вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . Клопотання мотивоване тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання вказаного запобіжного заходу на цей час не зникли та не зменшилися. Зазначив, що обгрунтованість обвинувачення останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Посилався на характер вчиненого злочинного діяння, спосіб його скоєння, поведінку обвинуваченого як до, так і під час скоєння злочину та вважав, що наявні реальні ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному проваджені, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, суд ураховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України. Зокрема, необхідно провести оцінку в сукупності всіх обставин, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про продовження строку дії домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з мотивів наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо нього, продовжують існувати й на цей час.

Суд враховує також те, що обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, свідки у справі, ще не допитані, речові докази також не досліджені, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 331, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 вересня 2022 року, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20 години по 07 годину наступного дня.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на орган поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 10 годині 22 липня 2022 року.

Суддя ОСОБА_7