Справа № 296/5221/22
Вирок
Іменем України

08 листопада 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічани, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, водія взводу підвозу ПММ в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого

за ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 24 лютого 2022 мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_2 №55 від 24.02.2022, останнього призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону, ВОС-100915Д та зараховано на всі види забезпечення та на котлове забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.

У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.

У разі оголошення Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

В разі оголошення Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

14.03.2022 року у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 18 березня 2022 року № 2119-ІХ.

18.04.2022 року Указ Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 21 квітня 2022 року № 7300.

Згодом, Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року, затвердженого Законом України № 2263-1X від 22 травня 2022 року, строк дії такого правового режиму в Україні продовжено з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року, строк дії такого правового режиму в Україні продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, воєнний стан в Україні введено із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX 24.02.2022 та станом на 30.05.2022 припинений або скасований не був.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти 2 десантно- штурмового батальйону, ВОС-100915Д військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 30.05.2022 о 08 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 15 липня 2022 року, коли прибув до військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення.

Також обвинувачений пояснив, що під час проходження військової служби за мобілізацією він, з метою тимчасово ухилитись від служби, залишив постійне місце дислокації військової частини без дозволу командирів та без поважних причин.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України як умисні дії, які виразились у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (відповідно до ст. 89 КК України), за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час проходить військову службу, за місце попереднього проходження військової служби характеризувався посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п. 2 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на два роки. Зобов`язати засудженого: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проходження служби.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1