Справа № 496/4487/22
Провадження № 1-кс/496/1806/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000669 від 26.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ст. слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на каністру об`ємом 20 л помаранчевого кольору із рідиною з різким запахом дизельного палива; 2 пляшки об`ємом 5 л, в яких знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива; одну пляшку об`ємом 10 л, в якій знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива, які були вилучені 25.09.2022 року в ході проведення огляду місця події, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні; вказані речові докази передати на відповідальне зберігання власнику майна Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Факел» ().

Свої вимоги мотивує тим, що 25.09.2022 року о 23.30 год до чергової частини Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій він просив вжити заходів до невстановленої особи, яка в період часу з 19 по 25 вересня 2022 року, в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу скоїла крадіжку палива (дизпалива) загальним об`ємом 3000 л, яке знаходилось на території СТОВ АФ «Факел», за адресою: вул. Маяцька, 19 с. В. Дальник Одеського району Одеської області. Дані відомості 26.09.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000669, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 25.09.2022 року в ході огляду місця події на території бази ТОВ «Селвер», за адресою: Одеська область, Одеський район, с. В. Дальник, вул. Шкільна, 10 було виявлено та вилучено: каністру об`ємом 20 л помаранчевого кольору із рідиною з різким запахом дизельного палива; 2 пляшки об`ємом 5 л, в яких знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива; одну пляшку об`ємом 10 л, в якій знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива. Оскільки вказані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, ст. слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , яким погоджено вказане клопотання, в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

В провадженні СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000669 від 26.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

25.09.2022 року в ході огляду місця події на території бази ТОВ «Селвер», за адресою: Одеська область, Одеський район, с. В. Дальник, вул. Шкільна, 10 було виявлено та вилучено: каністру об`ємом 20 л помаранчевого кольору із рідиною з різким запахом дизельного палива; 2 пляшки об`ємом 5 л, в яких знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива; одну пляшку об`ємом 10 л, в якій знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 26.09.2022 року вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що вилучені речі відповідають вимогам ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому клопотання в частині накладення арешту підлягає задоволенню.

Крім цього, виходячи з положень ч.4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна заборону відчуження, з метою збереження речового доказу до завершення кримінального провадження.

Щодо передачі на відповідальне зберігання речових доказів, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 р., вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

З аналізу ст. 100 КПК України вбачається, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення долі речових доказів на стадії досудового розслідування, зокрема визначення місця їх зберігання.

Згідно ч.9 ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що місце зберігання речових доказів повинно на даній стадії бути вирішено слідчим, тому в цій частині клопотання слід залишити без задоволення. До того ж, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_4 , згідно якої йому передано на відповідальне зберігання каністру об`ємом 20 л помаранчевого кольору із рідиною з різким запахом дизельного палива; 2 пляшки об`ємом 5 л, в яких знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива; одну пляшку об`ємом 10 л, в якій знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000669 від 26.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на речі, які були вилучені 25.09.2022 року в ході проведення огляду місця події на території бази ТОВ «Селвер», за адресою: Одеська область, Одеський район, с. В. Дальник, вул. Шкільна, 10, а саме на: каністру об`ємом 20 л помаранчевого кольору із рідиною з різким запахом дизельного палива; 2 пляшки об`ємом 5 л, в яких знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива; одну пляшку об`ємом 10 л, в якій знаходиться рідина з різким запахом дизельного палива, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1