У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2022 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000257, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000257, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2022, приблизно о 21 год. 20 хв., в нічний час доби, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки «Мерседес Віто», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , разом з пасажиром своєю дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по автодорозі сполученням «Нижні Ворота-Колочава-Буштино» в с. Синевир у напрямку с. Негровець, Хустського району, неподалік АЗС «Стелс ОЙЛ», не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не урахував дорожню обстановку і дорожні умови та допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканку АДРЕСА_2 , яка рухалася по правому краю проїзної частини дороги в попутному з автомобілем напрямку.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм померла на місці пригоди.

Крім того, ОСОБА_4 , вчинивши за вказаних обставин дорожньо-транспортну подію, внаслідок якої неповнолітня ОСОБА_6 отримала травми, від яких померла на місці пригоди, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілій медичної допомоги та транспортування її до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, після вчинення даного наїзду з метою уникнення від відповідальності за вчинений ним злочин, не зупинився, а продовжив свій рух на своєму транспортному засобі, де через деякий час за місцем свого проживання був затриманий працівниками поліції та доставлений до відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

12.09.2022 під час проведення огляду місця події у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Мерседес Віто», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у матеріалах даного кримінального провадження та згідно з технічним паспортом серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_3 , але перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та який був відданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, а також було вилучено: змиви з керма вказаного автомобіля; уламки пластмаси та дзеркала заднього виду, упаковані в спецпакети НПУ, які теж визнано речовими доказами, з метою їх подальшого детального огляду та фіксації, а також проведення необхідних експертиз.

Зазначає, що транспортний засіб є тимчасово вилученим та згідно з п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення і має значення речового доказу.

Враховуючи, що підставою для вказаного арешту слід вважати, що вилучені автомобіль марки «Мерседес Віто», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у матеріалах даного кримінального провадження та вилучені: змиви з керма вказаного автомобіля; уламки пластмаси та дзеркала заднього виду, упаковані в спецпакети НПУ, є знаряддям кримінального правопорушення, на яких збереглися сліди злочину, які можуть бути пошкодженні або знищені, а тому з метою подальшого детального огляду та фіксації слідової інформації (деформацій) на транспортного засобу внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, медико-криміналістичних та інших експертиз), що неможливо без вказаного транспортного засобу та вилучених слідів та матеріальних частин злочину, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на дане майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, при цьому слідчий ОСОБА_8 подав слідчому судді заяву, згідно з якою просить задовольнити дане клопотання та розглянути без їх участі. Крім того, слідчим здійснено повідомлення законного власника та володільця транспортного засобу, а також захисника про час і місце розгляду клопотання про арешт майна, які не виявили бажання брати участь у розгляді даного клопотання.

Власник (володілець) майна у судове засідання не з`явився, однак його неприбуття у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування за номером кримінального провадження 0000257 органом досудового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Досудове розслідування розпочато на підставі повідомлення, що 11.09.2022 о 21.38 год. надійшло на телефон «102», про те, що вчинено дорожньо-транспортну пригоду по вул. Центральній в с. Синевир Хустського району, а саме наїзд на неповнолітню особу жіночої статі, водій залишив місце пригоди.

Під час проведення огляду місця події слідчим виявлено та вилучено: автомобіль марки «Мерседес Віто», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , змиви з керма вказаного автомобіля, уламки пластмаси та дзеркала заднього виду, упаковані в спецпакети НПУ.

Постановою слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 12.09.2022 вказаний транспортний засіб речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Автомобіля марки «Мерседес Віто», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вирішено зберігати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, змиви з керма вказаного автомобіля, уламки пластмаси та дзеркала заднього виду, упаковані в спецпакети НПУ в кімнаті речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Матеріалами клопотання встановлено, що згідно з технічним паспортом серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки «Мерседес Віто», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_3 .

Відповідно до довіреності від 20.09.2021, посвідченої приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_9 , вищезазначений автомобіль перебуває у фактичному користуванні та розпорядженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно, є доказом злочину та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою проведення відповідних експертних досліджень та судових експертиз, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час ухвалення рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000257, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес Віто», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змиви з керма вказаного автомобіля, уламки пластмаси та дзеркала заднього виду, упаковані в спецпакети НПУ.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1