Справа № 496/3973/22
Провадження № 1-кп/496/523/22
У Х В А Л А

19 жовтня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000518 від 08.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
Прокурором до суду було надане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Своє клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у тяжкому кримінальному правопорушенні. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , може: переховуватись від суду, враховуючи те, що ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а саме до 7 років позбавлення волі, може покинути територію місця проживання, що унеможливить проведення подальшого досудового розслідування та за наявності достатніх підстав - притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей або престарілих родичів на території України не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого у місті його проживання; незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 тривалий час мешкає у с. Йосипівка Одеського району Одеської області, крім того, він особисто знайомий зі свідками у кримінальному провадженні, знає їх місце мешкання, та враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується, з метою уникнення кримінальної відповідальності є усі підстави вважати, що він може незаконно впливати на вже наявних свідків у справі, або ж осіб, які є свідками, однак органи досудового розслідування не володіють інформацією про таких.
Так в ст. 177 КПК України вказано, що: метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого, відповідно до ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Так, доцільно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту оскільки обвинувачений має підтверджене постійне місце проживання на території України, а також такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним обрати щодо обвинуваченого відповідно ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував, просив призначити йому не цілодобовий домашній арешт, у зв`язку з тим, він є хворою людиною та йому необхідно купляти ліки та продукти.
Від потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого, дослідивши клопотання прокурора та матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено у ч. 2 ст. 181 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.
Так, за приписами ч.ч.1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення № 10-рп/2011 від 11.10.2011 року).
Так, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення - злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченого, його зв`язки з суспільством.
На даний час, ризики, які є підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зважаючи на характер кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявності відповідних ризиків, а також обставин викладених у ст. 178 КПК України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора.
Завданням кримінального провадження є захист особи і суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З урахуванням значного суспільного інтересу у захисті прав осіб, суд вважає, що в даному випадку обрання домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання є необхідним запобіжним заходом для забезпечення дотримання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно з ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
На підставі зазначених доказів, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши цілодобово залишати місце проживання з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за забороною цілодобово залишати місце проживання передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.
Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання, на строк 60 діб з 19.10.2022 року до 17.12.2022 року.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до прокурора або до Біляївського районного суду Одеської області за першою вимогою;
- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора, або суду.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на Біляївську окружну прокуратуру.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1