Справа № 947/3422/22
Провадження № 1-кп/947/648/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022 року Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004365 від 10.11.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м.Ульяновка Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2018 року у невстановлений час та місці, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, надіслав зі свого мобільного телефону за допомогою мобільного додатку «Вайбер» повідомлення на мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , із змістом неправдивих відомостей, що ним отримано наказ про нібито примусове перевезення її чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на територію «Придністровська Молдавська Республіка», та щоб уникнути цього необхідно сплатити грошові кошти.
У подальшому, 08.11.2018 року о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном зі свого мобільного телефону за допомогою мобільного додатку «Вайбер» надіслав повідомлення на мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , із зазначенням реквізитів банківської картки АТ КБ «Приватбанк», на яку потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману ОСОБА_4 та перебуваючи під впливом обману з його боку щодо наявності погрози незаконного позбавлення волі її чоловіка ОСОБА_6 , та з метою уникнення таких дій, здійснила переказ грошових коштів в розмірі 2500 гривень.
Виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав за необхідне, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, 09.11.2018 о 10 годині 13 хвилин заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 2500 гривень, шляхом зняття готівки з банківської картки за допомогою банкомату, який розташований в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: м.Одеса, пр.-т Небесної Сотні, 65а, та в подальшому розпорядився майном потерпілої на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що 27.10.2018 року надіслав зі свого мобільного телефону через додаток «Вайбер» неправдиве повідомлення на мобільний телефон ОСОБА_5 , про те, що він отримав наказ про нібито примусове перевезення її чоловіка ОСОБА_6 , на територію «Придністровська Молдавська Республіка», та щоб уникнути цього необхідно сплатити грошові кошти.
У подальшому, 08.11.2018 року о 19 годині 10 хвилин він з метою заволодіння чужим майном зі свого мобільного телефону через додаток «Вайбер» надіслав повідомлення на мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , із зазначенням реквізитів банківської картки АТ КБ «Приватбанк», на яку потерпіла ОСОБА_5 переказала грошові кошти в розмірі 2500 гривень.
Після чого, 09.11.2018 о 10 годині 13 хвилин він зняв у банкоматі гроші в сумі 2500 гривень та в подальшому розпорядився грошима потерпілої на власний розсуд.
У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень, просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство),доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального проступку, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси 11.12.2018 року підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази: (квитанція №000451) - повернути за належністю власнику.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси 11.12.2018 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1