Справа № 447/1094/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/430/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу судді Миколаївського районного суду Львівської області від 26 травня 2022 року,
з участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,
встановила:
на розгляді Миколаївського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого 02 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України.
Ухвалою суду першої інстанції від 26 травня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 24 липня 2022 року із визначенням застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 грн.
На підставі ч.5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_6 , у разі внесення застави, покладено відповідні обов`язки.
Своє рішення суд мотивував тим, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зменшилися і не перестали існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що на його утриманні сім`я та четверо неповнолітніх дітей.
Наголошує, що вину у вчиненому визнав повністю і щиро розкаявся.
Просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 26 травня 2022 року та зменшити розмір застави до двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
02 червня 2022 року до апеляційного суду надійшло клопотання прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_7 про розгляд вищенаведеної апеляційної скарги без його участі, окрім цього, прокурор просить залишити таку без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому, були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.
Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні, які також слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, а відтак, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Отже, на думку колегії суддів, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , з врахуванням тяжкості інкримінованого йому за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та мотивів прокурора.
Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу судді Миколаївського районного суду Львівської області від 26 травня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 із визначенням застави без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4