27.07.2022 363/633/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4
ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження за № 0000792 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженцяКиївської області, м. Вишгород, з середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Вишгород Київської області, з середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, зі слів на утриманні має неповнолітню дитину 2009 року народження, працюючого в ТОВ «Вольф» на посаді оператора післядрукованого обладнання, в силу ст. 89 не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
19.07.2021 року о 14 год. 00 хв. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи на відпочинку біля Київського водосховища по вул. Ватутіна в м. Вишгород Київської області, де ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 здійснити таємне викрадення чужого майна, яке належить ПрАТ «ПМК-43» (), що знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 111. В свою чергу, ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_4 та останні домовились про місце та час зустрічі для вчинення кримінального правопорушення.
В подальшому, 20.07.2021 року у ранковий час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли до території бази «ПМК-43» з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, згідно раніше погодженого плану, заздалегідь розподіливши ролі кожного, підійшли до паркану, яким огороджена територія вищевказаної бази, пересвідчившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, та вони залишаться не поміченими, через ворота не замкнені на замок, проникли на територію бази «ПМК-43».Перебуваючи на території бази «ПМК-43» останні виявили бульдозер «ДТ 75», де заздалегідь розприділивши домовленість, ОСОБА_4 , за допомогою інструментів, які приніс з собою, розпочав демонтувати кришку капоту бульдозера «ДТ 75», з метою викрадення радіатора «радіатор масляний ДТ 75 двохрядний А 41» 2000 року, вартістю 850 гривень, в цей час ОСОБА_5 , спостерігав за оточуючою обстановкою, щоб у разі приходу власника бази «ПМК- 43» або сторонніх осіб, попередити ОСОБА_4 та завчасно покинути територію вищевказаної бази.
Однак, зазначені злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були викриті охоронцем бази «ПМК-43», який в свою чергу, побачивши сторонніх осіб на охоронюваній ним території, зателефонував на лінію «102» та викликав працівників поліції.20.07.2021 р. близько 09 год. 00 хв. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), побачивши працівників поліції, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагались покинути територію вищевказаної бази, проте були зупинені працівниками поліції.
Обвинувачені свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали у повному обсязі.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , показання яких відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою провину у вчинененому злочині визнали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні тим, які викладені в обвинувальному акті та щиро розкаялися. Просили суворо не карати.
Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.
Обираючи покарання обвинуваченим суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимого, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 - в силу ст. 89 не судимого, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, неодружений. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пом`якшуючі покарання обставини та ставлення обвинувачених до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинувачених без ізоляції від суспільства та у відношенні обвинувачених можливо застосувати ст.ст.75, 76 КК України.
Суд вважає, що саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: молоток, без будь-яких маркувальних позначень; металеве полотно по дереву для ножівки, без будь-яких маркувальних позначень; сокира звичайна, без будь-яких маркувальних позначень; сокира кухонна, без будь-яких маркувальних позначень; викрутка, без будь-яких маркувальних позначень; кусачки з чорно-жовтою ручкою, на яких наявне маркувальне позначення «ТОББЕИ», без будь-яких інших маркувальних позначень; 3 (три) рожеві ключі з такими маркувальними позначеннями: ключ №1 розміром - 19x18мм.; ключ №2 розміром - 13мм.; ключ №3 розміром 10x12мм., без будь-яких інших маркувальних позначень - повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1