Справа № 183/2477/22
№ 1-і/183/108/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2022 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, заявленого у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000750 від 02.04.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання від 12.09.2022 р. прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 02.04.2018 близько 01:20 з ОСОБА_6 , неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, обумовленого попереднім спільним вживанням спиртних напоїв на протязі дня, рухались по вул. Красній, м. Куп`янська, Харківської області в сторону кафе "Імперія" (колишня назва Маяк) для подальшого розпиття спиртних напоїв.

При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які йшли попереду від неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 а відстані близько 1 метру, проходячи повз автобусну зупинку "Локомотивне депо", розташовану навпроти будинку 65-А по вулиці Красній, м. Куп`янська, Харківської області, побачили попереду себе на відстані близько 150 метрів потерпілого ОСОБА_9 , який повертався з роботи та направлявся до Будинку відпочинку локомотивних бригад Депо Куп`янеьк та мав при собі дорожню сумку, а також використовував мобільний телефон.

В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раптово виник спільний злочинний умисел на здійснення нападу на ОСОБА_9 з метою заволодіння його майном, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та завдання тяжких тілесних ушкоджень, що спричинить смерть потерпілого.

Обговоривши між собою не тривалий час план нападу на потерпілого ОСОБА_9 , розподіливши ролі між собою, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою реалізації єдиного злочинного умислу, почали бігти у бік потерпілого ОСОБА_9 .

Одночасно з цим, неповнолітній ОСОБА_10 , який не розумів істинних намірів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стосовно потерпілого ОСОБА_9 , через почуття хибного товариства та перебуваючи під впливом «авторитету» старших товаришів, не роздумуючи почав бігти за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у бік потерпілого ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 , будучи поєднаним єдиним злочинним умислом з ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з останнім, з корисливих мотивів, з метою спільного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер спільних дій, передбачаючи настання небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , які потягнуть настання його смерті, і бажаючи настання саме цих наслідків, в період часу з 01:20 до 02:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, підбіг разом з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_7 , який діяв спільно з вказаними особами, проте не розумів їх істинних намірів до потерпілого ОСОБА_9 , з метою придушення опору потерпілого ОСОБА_9 , одразу після нанесенням ОСОБА_6 останньому двох ударів передпліччям правої руки в область голови, від яких потерпілий ОСОБА_9 впав на землю, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, виконуючи свою роль у спільних злочинних діях з ОСОБА_6 , завдав із значною силою не менше п`яти ударів ногами взутими у взуття в область життєво важливих органів лежачого потерпілого ОСОБА_9 ,І а саме в область голови та живота, а ОСОБА_6 із значною силою завдав близько 5 ударів ногами взутими у взуття в область життєво важливих органів лежачого потерпілого ОСОБА_9 , а саме: грудної клітини та живота.

Одночасно з цим, неповнолітній ОСОБА_7 , який діяв через почуття хибного товариства, з думкою, що вчиняє спільні злочинні дії завдав не менше 5 ударів ногами взутими у взуття в область життєво важливих органів потерпілого ОСОБА_9 , а саме: голови, плечей та спини.

Всього своїми спільними злочинними діями ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_7 , який не розумів істинних намірів своїх «старших» товаришів, спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 у вигляді садна на лобі справа (1), по зовнішньому краю правої брові (1), на верхній повіці лівого ока лінійне садно, з горизонтально розташованим напрямком (1), на правій виличній області з переходом на праву носо-губну складку (1), на лівій виличній області (1), на підборідді в центрі (1), на слизуватій поверхні, нижньої губи в центрі з боку внутрішньої поверхні (1), на червоній каймі, в центрі верхньої губи (1), синця - у правій очній області з переходом на праву виличну область (1), у лівій очній області (1), крововиливу у м`які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні, в правій лобній області з переходом на праву очну область, субарахноїдального крововиливу в лівій потиличній долі на площі 2,0x2,5 см, які згідно висновку судово-медичної експертизи №12-17/94-КПт/18 від 14.05.2018 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а вказана черепно-мозкова травма у вигляді субарахноїдального крововиливу, кваліфікується за критерієм небезпеки для життя як тяжке тілесне ушкодження, у 11-12-му лівому межребер`ї по лопатковій лінії крововилив у м`язи вісцеральної очеревини та навколишні тканини, в лівому селезіночному куту розрив брижі тонкого кишечника з брижевою артерією та веною, розмірами 12,0x4,0 см, навколо розриву крововилив у тканину брижі, темно-червоного кольору. Геміперітонеум (2000 мл рідкої крові). За ступенем тяжкості вказана тупа травма живота з розривом брижі, кровотечею і гемоперіонеумом згідно висновку тієї ж експертизи кваліфікується за критерієм небезпеки для життя як тяжке тілесне ушкодження, від яких в подальшому ОСОБА_9 помер. За ступенем тяжкості окремі синці та садна - легкі тілесні ушкодження згідно висновку тієї ж експертизи.

Подавивши волю до опору та спричинивши достатню кількість тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , які ОСОБА_5 , котрий діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , вважав достатніми для досягнення спільного злочинного наміру, закінчуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 , виконуючи свою роль у вчиненні злочину, підібрав мобільний телефон марки «Prestigio Muze F3», imei №1: НОМЕР_1 , imei -N°2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1439/18 від 07.05.2018 1648,80 грн, з картою пам`яті марки «Transcend micro SDHC class 4», об`ємом пам`яті 4 GB, вартістю згідно тієї ж експертизи 253 грн, який випав з рук потерпілого ОСОБА_9 в ході заподіяння йому тілесних ушкоджень, а ОСОБА_6 в цей час вирвав з рук потерпілого ОСОБА_9 дорожню сумку, вартість якої, згідно тієї ж експертизи складає 594,66 грн, в якій знаходилися особисті речі потерпілого, документи, а чим спричинили матеріальний збиток останньому на загальну суму 2 496, 46 грн.

Ухвалою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 07.04.2022 включно.

Пізніше строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено на підставі ч.6 ст.615 КПК України до 07.06.2022.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2022 обвинуваченому ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 01.08.2022 включно.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 22.09.2022 включно.

На даний час не зменшились та продовжують існувати ризи: передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, а також те, що ОСОБА_5 вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, яке ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2017 року закрито, у зв`язку з відмовою від обвинувачення, що свідчить про негативну попередню репутацію обвинуваченого та схильність до вчинення правопорушень, дає підстави вважати, що останній перебуваючи на свободі може вчинити інший злочин.
Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_5 відомо місце проживання свідків та потерпілих у вищевказаному кримінальному провадженні, він може здійснити спробу незаконного впливу до свідків та потерпілого, в тому числі шляхом здійснення телефонних погроз та залякування - у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях. Так, в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні отримано інформацію, яка вказує на незаконний вплив ОСОБА_5 на свідків з метою дачі останніми завідомо неправдивих свідчень. Крім того, вже під час судового розгляду судом безпосередньо допитана свідок ОСОБА_12 , котра повідомила суд, що була очевидцем здійснення впливу обвинуваченим ОСОБА_5 на свідка ОСОБА_8 з метою зміни останнім своїх показів та щоб відповідальність за вчинені злочини поніс лише один із співучасників кримінального правопорушення, котрий за домовленістю бере всю провину на себе.

Крім того, до обвинуваченого раніше застосовувався альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка була сплачена матір`ю обвинуваченого. Проте, слідчим суддею Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2018 запобіжний захід було змінено на тримання під вартою, а заставу звернуто у дохід держави.

Вказані обставини, зокрема рішення слідчого судді, яким констатовано порушення обвинуваченим умов запобіжного заходу, свідчать про існування ризику втечі, поза розумним сумнівом.

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Крім того обрати більш м`який запобіжний захід не виявляється можливим, оскільки на теперішній час територія Куп`янського району частково перебуває під окупацією військ Російської Федерації, що унеможливлює контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого та значно збільшує вищевказані ризики.

Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Ухвалою від 16.09.2022 р. Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області було постановлено судове засідання за участі обвинуваченого провести в режимі відеоконференції через ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Однак, згідно довідки ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 19.09.2022 р. в цій установі станом на 19.09.2022 р. відсутній доступ до мережі інтернет у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі.

У зв`язку з цим в судове засідання обвинувачений не з`явився.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 надав суду письмову заяву обвинуваченого в якій обвинувачений просив розглянути клопотання у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти розгляду клопотання у відсутність обвинуваченого.

Враховуючи думку прокурора, наявність клопотання обвинуваченого, присутність в судовому засіданні захисника суд вважав за можливе розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 розглянути у відсутність обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, викладених в ньому.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що ризики прокурором не доведені, доказів судимостей обвинуваченого не надано. Окрім того, зазначив, що ним укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1 для проживання в ній обвинуваченого, а тому просив змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду матеріали в частині заявленого клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 22.09.2022 включно

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується наданими судді матеріалами кримінального провадження.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснила, що маються ризики, передбачені 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду; вчинити інший злочин; здійснити спробу незаконного впливу на свідків та потерпілого.

ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення - передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України. Покарання за вказані злочини можливе у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винним у інкримінованому злочині.

На підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу.

У зв`язку з цим суд вважає, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику, а враховуючи явку обвинуваченого за викликом суду, суд дійшов висновку про відсутність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, суд звертає увагу на наступне.

Судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Також прокурор наголошував на наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак на підтвердження існування цього ризику прокурором не надано жодного доказу.

Таким чином існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу, судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину; вік та стан здоров`я обвинуваченого; відомості про особу обвинуваченого, а саме: має місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Також суд звертає увагу на наступне.

В судовому засіданні прокурор пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться під вартою з 03.04.2018 р. Справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України в Куп`янському міськрайонному суді Харківської області розглядалася, але на сьогоднішній день по суті не розглянута. У зв`язку з тимчасовою окупацією м. Куп`янська матеріали справи залишилися у цьому місці. На сьогоднішній день у зв`язку зі звільненням м. Куп`янська можливо судове провадження буде продовжено.

Однак, надмірне тримання обвинуваченого під вартою (4 р. та 5 міс.), при відсутності розгляду по суті (та відсутності інформації про строк початку відновлення такого розгляду) справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України є порушенням права обвинуваченого на свободу та особисту недоторканність, яке гарантоване ст. 5 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків, не зашкодить проведенню судового розгляду, зможе запобігти ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С ТА Н О В И В:
В задоволенні клопотання від 12.09.2022 р. прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком два місяці, тобто до 18 (включно) листопада 2022 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- не залишати місце свого проживання (квартира АДРЕСА_1 ) в період доби з 22 години до 07 години наступного дня;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту застосувати без використання електронного засобу контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосувати більш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виконання ухвали покласти на Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві (м. Киїів, вул. Червоноткацька, 2).

Копію ухвали направити начальнику Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 20 вересня 2022 р. о 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1