Провадження №1-кс/522/3790/22
УХВАЛА
10 серпня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 07.02.2022 року про закриття кримінального провадження №0000687 від 15.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Зазначена скарга обґрунтована тим, що рішення дізнавача про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення. На думку скаржника, висновки дізнавача не відповідають фактичним обставинам справи, завдання кримінального провадження не виконані, а тому зазначена постанова дізнавача підлягає скасуванню.

У судове засідання представник скаржника не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Дізнавач судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відділом поліції на запит суду надано матеріали кримінального провадження №0000687 від 15.04.2020 року.

Розглянувши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В провадженні СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (на теперішній час ВП №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області) перебували матеріали кримінального провадження №0000687 від 15.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Стаття 284 КПК України визначає підстави закриття кримінального провадження.

Однією з таких підстав є передбачений абз. 2 п. 10 ч. 1 вказаної статті (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, яка набрала чинності 16.03.2018) випадок, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Частиною 1 ст. 219 КПК України (в редакції, яка діяла станом на 15.04.2020 року) визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

З 01.07.2020 року змінено редакцію вказаної статті, ч.2 якої встановлює строки досудового розслідування, що обчислюються з моменту внесення відомостей до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру у скоєнні нетяжких злочинів, а також тяжких або особливо тяжких, які становлять 12 та 18 місяців відповідно.

Отже, станом на теперішній час законодавцем чітко не визначено обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора закрити провадження щодо кримінального проступку, в якому жодній особі не повідомлено про підозру.

Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади, визначені ч.1 ст.7 КПК (аналогія закону).

На думку слідчого судді, у даному випадку, аналогію закону слід застосовувати для належного захисту прав людини, враховуючи, що для більш тяжких кримінальних правопорушень законодавством передбачено обов`язок закриття провадження у випадку закінчення строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру, а для кримінальних проступків такий обов`язок законодавцем не визначено.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 298 КПК України досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим кодексом, з урахуванням положень цієї глави, що визначає обов`язок слідчого, прокурора або дізнавача при здійсненні досудового розслідування або процесуального керівництва щодо кримінальних проступків враховувати положення законодавства, передбаченого для розслідування злочинів будь-якого виду. Також чинним законодавством, а саме абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК, передбачено не право, а обов`язок слідчого, прокурора й дізнавача закрити провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Таким чином, вказані норми КПК свідчать про обов`язок закриття провадження щодо кримінального проступку у випадку спливу строку, встановленого ст.219 КПК.

Слідчий суддя враховує, що зазначена правова позиція підтримується суддями апеляційної інстанції (ухвала Київського апеляційного суду від 30.09.2020 у справі №11-сс/824/4598/2020 та ін.).

Згідно з ч. 4 ст. 115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця.

Як вбачається із матеріалів провадження, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 КК України, у кримінальному провадженні № 0000687 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2020 року.

Протягом строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру.

08.12.2020 року постановою дізнавача СД Портофранківського ВП Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000687 від 15.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України, закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України. Зазначена постанова дізнавача скасована ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року.

Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000687 від 15.04.2020 року закінчився 29.04.2021 року.

07.02.2022 року, тобто поза межами строку досудового розслідування дізнавачем було ухвалено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Звернення з клопотанням про продовження строку досудового розслідування перебуває у компетенції дізнавача, слідчого або прокурора, як це визначено статтями 219 та 294 КПК України, у разі неможливості завершення досудового розслідування у встановлений законом строк внаслідок складності провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000687 від 15.04.2020 дізнавач не звертався до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Як вже зазначалось, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000687 від 15.04.2020 закінчився 29.04.2021 року.

Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні сплив та не був продовжений.

Можливість продовження досудового розслідування поза межами строку, який встановлений ст. 219 КПК України не передбачена, незалежно від кваліфікації злочину, наслідків, повноти досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК України регламентовано, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Таким чином, закріплена у п.10 ч.1 ст.284 КПК України норма, з огляду на форму її викладення, є імперативною, а відтак за умови закінчення строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК України, дізнавач зобов`язаний закрити кримінальне провадження.

Слідчий суддя суддя враховує, що дізнавачем було помилково закрито провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, проте зазначений факт не може бути підставою для формального скасування постанови дізнавача, та зобов`язання дізнавача проводити досудове розслідування за межами визначеного законом строку.

Доводи скарги про те, що дізнавач закрив кримінальне провадження без проведення усіх необхідних під час дізнання дій, без дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, також не можуть бути підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки у даному випадку слідчий суддя не вправі покладати на дізнавача, прокурора обов`язок проводити досудове розслідування за межами визначеного законом строку, враховуючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні завершився 29.04.2021 року та не був продовжений. В даному випадку слідчий суддя не здійснює перевірку доводів щодо неефективності дізнання, а тільки встановлює наявність правових підстав для закриття кримінального провадження.

Незгода скаржника з постановою дізнавача про закриття кримінального провадження, яка прийнята на виконання вимог абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК України, тобто фактична незгода з діючою нормою кримінального процесуального закону України, не може бути компенсована шляхом невиконання цього закону органом дізнання та слідчим суддею.

Таким чином, оскільки строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України сплив, жодній особі не було повідомлено про підозру та можливості в подальшому продовжувати дізнання вичерпані, термін для подання клопотання про продовження строку дізнання, визначений ч. 5 ст. 294 КПК України, наразі є таким, що закінчився, а дізнавач, відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України безальтернативно зобов`язаний закрити кримінальне провадження, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що зазначена правова позиція підтримується Одеським апеляційним судом (ухвала по справі №522/14750/21 від 13.12.2021 року).

Керуючись ст.ст.303-309 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1