ЄУН № 336/2729/20
пр. № 1-кп/336/237/2021
ВИРОК
Іменем України
13 липня 2022 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2005 року за ст. 187 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2007 року за ст.185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі (звільнився 16.09.2010 року умовно достроково на 1 рік 7 місяців);

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2011 року за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69, 71 КК України до 3 років позбавлення волі (звільнився 06.11.2013 року у зв?язку з відбуттям покарання),

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27 липня 2019 року приблизно о 15.50 годині, ОСОБА_6 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення майна потерпілого, перебуваючи в лісосмузі, розташованої біля зупинки громадського транспорту «Автострадна» по вул. Магістральна у м. Запоріжжя, підбігши ззаду до потерпілої ОСОБА_8 , умисно відкрито викрав, зірвавши із шиї потерпілої, належні ОСОБА_8 золотий ланцюжок вагою 6,98 грамів, довжиною 55 см, 585 проби, плетіння бісмарк, вартістю 8352,06 гривень, та золотий ланцюжок вагою 3,03 гр довжиною 50 см, 585 проби, плетіння Картьє, вартістю 3625,61 гривень, з золотим кулоном у вигляді серця з зображенням всередині божої матері із дитиною, вагою 1,87 грамів, 585 проби, вартістю 2237,59 гривень, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на сумі 14215,26 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показання давав непослідовні. Так, будучи допитаним 27.04.2020 року ОСОБА_6 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши, що 27.07.2019 року близько 15.30 години вийшов з дому, придбав пиво та вирішив прогулятись. Приблизно о 15.50 годині побачив жінку, на шиї якої був ланцюжок. Підбігши до жінки ззаду, він зірвав з її шиї ланцюжок, який поклав до кишені, та побіг до лісосмуги. Пробігши деяку відстань, він зрозумів, що вронив телефон та ланцюжок, після чого, побоюючись повернутись, щоб не бути викритим, попрямував додому. Коли він дійшов додому, то з його телефона його матері зателефонували працівники поліції.
В подальшому обвинувачений позицію свою змінив та, будучи допитаним 12.08.2020 року, вину у скоєнні злочину не визнав повністю, заперечивши свою причетність до скоєння злочину, пояснивши, що того дня він вранці зустрівся із своїм знайомим на ім?я ОСОБА_9 , з яким вони вживали пиво. Після цього ОСОБА_10 попросив у ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон, який обвинувачений ОСОБА_11 передав, а ОСОБА_12 вставив в телефон свою картку мобільного оператора, після чого обвинувачений перебував вдома та займався своїми справами приблизно до 13.00 години, коли його матері зателефонували з його телефона, повідомили, що знайшли телефон та запропонували повернути. ОСОБА_6 погодився забрати телефон, але потім відмовився йти на зустріч, а через три дні був затриманий. Будь-яких протиправний дій щодо потерпілої не скоював.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що наприкінці липня 2019 року вона прямувала доріжкою через лісосмугу, коли почула позаду кроки, після чого поштовх, після чого відчула, як зірвали ланцюжки з шиї. На шиї у неї було два золотих ланцюжка із золотим кулоном, всі вироби з золота 585 проби, фрагмент одного з ланцюжків залишився у неї. Після цього хлопець, який дуже схожий на обвинуваченого, як описала потерпіла 25-30 років, засмаглий, побіг в лісосмугу, до потерпілої підійшла дівчина, а потерпіла викликала поліцію. Коли приїхали поліцейські, один залишився із потерпілою, інший пішов в бік, куди побіг грабіжник, а через деякий час повернувся з лісосмуги з мобільним телефоном, з якого почав телефонувати. Фрагмент ланцюжка, що залишився, потерпіла згодом продала, але вона показувала слідчій зазначений фрагмент та остання його вимірювала.
Також в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_13 , досліджені письмові та речові докази.
Свідок ОСОБА_14 , допитана в режимі відеоконференцзв?язку за клопотанням прокурора, пояснила, що у червні 2019 року мешкала у АДРЕСА_2 , дорогою почула крик жінки. Поглянувши в той бік, перебуваючи на відстані приблизно 10 метрів, побачила, як в бік лісосмуги біжить чоловік, вдягнутий в бриджі та світлу футболку, з темним волоссям та смуглявою шкірою. Свідок встигла зазначеного чоловіка розгледіти, а після того впізнала у відділенні поліції за фотографією. Підійшовши до жінки, що кричала, свідок запитала у неї, що трапилось. Потім жінка викликала поліцію, десь за 7-10 хвилин приїхав патруль. Свідок вказала поліцейським, куди побіг чоловік та один з працівників поліції побіг туди, а інший почав оглядати місцевість поблизу.
При досліджені письмових доказів судом встановлено наступне.
В ході огляду місця події згідно із протоколом від 27.07.2019 року на землі було вилучено мобільний телефон Samsung GT-C6112.
Відповідно із протоколом огляду телефону від 28.08.2019 року, проведеного за участі ОСОБА_6 , в телефоні знаходилось дві сімкартки Vodafone. В ході огляду телефону ОСОБА_6 вказував, що телефон належить саме йому, що він підтвердив в судовому засіданні.
В судовому засіданні було оглянуто мобільний телефон, в якому виявлено дві картки оператора мобільного зв?язку Vodafone, одна з яких визначилась як неактивна, інша містила контакти, які відповідають зазначеним в протоколі огляду телефону від 28.08.2019 року.
На фотографіях, наданих потерпілою, зображено ланцюжок та кулон, а також фрагмент ланцюжка, який залишився у потерпілої.
Відповідно до протоколу огляду предметів від 01.08.2019 року потерпілою за її заявою були надані бирки на золоті вироби, а саме підвіс з золота 585 проби вагою 1,87 грами, ланцюжок з золота 585 проби вагою 3,03 грами, розмір 50, ланцюжок з золота 585 проби вагою 6,98 грамів, розмір 55.
В ході проведення впізнання за фотознімками відповідно до протоколу від 06.08.2019 року свідок ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, який 27.07.2019 року шляхом ривку зірвав з шиї жінки золоті ланцюжки.
Згідно з висновком експерта № 2459 від 19.08.2019 року ринкова вартість: золотого ланцюжка вагою 6,98 грамів 585 проби довжиною 55 см плетіння Бісмарк, станом на 27.07.2019 року складає 8352,06 гривень, золотого ланцюжка вагою 3,03 грамів 585 проби довжиною 50 см плетіння Карт?є, станом на 27.07.2019 року складає 3625,61 гривень, золотого кулону вагою 1,87 грамів 585 проби, станом на 27.07.2019 року складає 2237,59 гривень.
Оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Так, суд погоджується с доводами захисника щодо порушення порядку вилучення телефону при огляді місця події з огляду на показання потерпілої та обвинуваченого про те, що працівник патрульної поліції знайшов телефон та почав з нього телефонувати матері обвинуваченого. Водночас обвинувачений ОСОБА_6 факт того, що вилучений при огляді місця події телефон належить саме йому підтвердив.
Суд частково погоджується з доводами сторони захисту щодо порушення порядку проведення впізнання свідком ОСОБА_16 обвинуваченого за фотознімками, адже всупереч положенням ст. 228 КПК України слідчий перед проведенням впізнання не опитала свідка про зовнішній вигляд і прикмети грабіжника, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу. Водночас свідок впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, який здійснив грабіж, та підтвердила це в судовому засіданні.
Суд не погоджується з доводами захисника щодо недопустимості показань свідка ОСОБА_14 через допит її в режимі відеоконференцзв?язку не з приміщення іншого суду, адже ст. 336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.
Свідок ОСОБА_14 на момент її допиту проживала у м. Суми, її особу було встановлено за паспортом та свідоцтвом про шлюб, попереджено про кримінальну відповідальність та приведено до присяги, застосовані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології забезпечували належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження. Сторони кримінального провадження не були обмежені у можливості допиту свідка, тож суд вважає покази свідка належним та допустимим доказом, який підлягає оцінці у сукупності з іншими.
Оцінюючи доводи обвинуваченого щодо своєї непричетності до скоєння злочину, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Позиція обвинуваченого в частині визнання вини була непослідовною, адже на початку розгляду справи він повністю визнав вину у скоєнні злочину, дав достатньо докладні показання, але потім свою позицію змінив, заперечивши свою причетність до скоєння злочину.
Судом надавався стороні захисту час для встановлення особи ОСОБА_17 , про можливу причетність якого до скоєння злочину заявив обвинувачений, з метою допиту останнього та можливого проведення інших дій для перевірки версії обвинуваченого, однак, стороною захисту суду не надано відомостей про особу цього свідка, не заявлено клопотань про допит його чи проведення впізнання цієї особи потерпілою чи свідком.
До повноважень суду не входить здійснення функцій захисту та збирання доказів на користь захисту.
Також стороною захисту не надано доказів та не заявлено про існування таких на підтвердження того, що на момент скоєння злочину ОСОБА_6 перебував в іншому місці, ніж місце скоєння злочину.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що показаннями потерпілої, протоколом впізнання обвинуваченого свідком, показаннями свідка ОСОБА_14 , фактом вилучення мобільного телефону обвинуваченого з місця скоєння злочину, доведено причетність саме ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого злочину.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за ст. 186 ч. 2 КК України.
Обставин, які б обтяжували чи пом?якшували покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, та приймає до уваги те, що обвинувачений є неодноразово судимим за злочини проти власності, не працює, не займається суспільно корисною діяльністю, не має стійких соціальних зв?язків, тож у суду немає підстав вважати, що без відбуття покарання буде досягнуто вищевказаної мети його призначення.

Судом також вирішується доля речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 186 ч. 2 КК України,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: мобільний телефон Samsung GT-C6112, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, повернути ОСОБА_6 .

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1