Провадження № 1-кп/947/132/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2022 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000960 від 14.06.2021 року у відношенні: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, працюючого за наймом у службі таксі, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 Кримінального Кодексу України (далі за текстом КК України)

ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 року о 08:00 год., ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно в ході раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , вчинив дії, направлені на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, схопив предмет зовні схожий на ніж та почав наносити удари в область тулуба та кінцівок зліва потерпілому ОСОБА_11 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани живота, проникаючої в черевну порожнину з ушкодженням селезінки, яка супроводжувалась внутрішньою кровотечею, в результаті чого застосовувалось хірургічне втручання, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також по одній сліпій колото-різаній рані шиї зліва, лівої половини грудної клітки-непроникаючої в плевральну порожнину, лівого надпліччя, лівого плеча, лівого передпліччя та лівого стегна, яке не супроводжувалось ушкодженням великих судин та нервів, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, з огляду на який прокурор зазначив, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності дають підстави визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, за кваліфікуючими з ознаками закінчений замах на вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (замах на вбивство).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повідомив суд, що 14.06.2021 року біля 08:00 год., повернувся з праці, після нічної зміни у службі таксі. Біля будинку АДРЕСА_2 побачив підозрілого чоловіка, схожого на особу, у якої наявна наркотична залежність, та котра шукає закладу. Після чого він зробив вказаному чоловіку зауваження, однак останній ввів себе агресивно та поліз у бійку, при цьому наніс неодноразові удари руками з предметом зжатим у кулак в обличчя. Він в свою чергу захищаючись дістав ніж та декілька разів ударив потерпілого, від чого останній заспокоївся та залишив місце події самостійно. Він його не здоганяв, не мав на меті нікого вбивати, а лише хотів заспокоїти агресивного нападника. Факти та обставини викладені в обвинувальному акті визнав частково та зазначив, що дійсно наніс тілесні ушкодження потерпілому, однак жодного умислу на вбивство не мав.
Сторона захисту наполягала на тому, що аналізуючи зміст висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, та матеріали кримінального провадження у сукупності, їх співвідношенні з фактичними обставинами справи, які прокурор вважає доведеними та достатніми для прийняття обвинувального вироку, не погоджується з висунутим обвинуваченням, та вважає, що матеріали даного кримінального провадження не містять в собі достатніх доказів, які б надали змогу переконатись у тому, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 звертають увагу Суду на те, що обставини на які посилається прокурор, та які викладені в обвинувальному акті не містять свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження, а отже й вина ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України є не доведеною, та дії останнього слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Тим паче, обвинувачений ОСОБА_8 у своїх показах не заперечує щодо обставин інкримінованого кримінального правопорушення, однак не згоден з правовою кваліфікацією.
Суд, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, дослідивши документи та речові докази, оцінивши доводи обвинувачення та захисту вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (замах на вбивство) не знайшла свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, та дії останнього слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що підтверджується нижченаведеними належними та допустимими доказами у сукупності, а саме:
Покази, допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , який повідомив суду, що у літку 2021 року, більш точної дати та часу не пам`ятає у місті Одеса по вул. Алмазна у нього стався словесний конфлікт, який переріс у бійку з обвинуваченим ОСОБА_8 в ході якого він наніс останньому декілька ударів руками в область обличчя та тулубу, а ОСОБА_8 в свою чергу відмахнувся від нього предметом схожим на ніж, від яких він отримав колото-різані рани. Після чого він відштовхнув обвинуваченого та покинув місце конфлікту, ОСОБА_8 його не здоганяв, умислу у обвинуваченого його вбивати не було. У подальшому він викликав швидку де йому було надано невідкладну медичну допомогу. Будь-яких погроз про вбивство, або інших погроз обвинувачений не висловлював. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Покази, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який повідомив суду наступне. ОСОБА_8 являється його знайомим. Очевидцем подій, які інкриміновані обвинуваченому він не був. Факти та обставини справи йому відомі зі слів обвинуваченого та співробітників поліції. Йому відомо про бійку між потерпілим та обвинуваченим в ході якої, перший отримав колото-різані рани, а другий тілесні ушкодження в область голови від ударів руками.
Покази, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який повідомив суду наступне. Він проходить службу на посаді оперуповноваженого в ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області. 14.06.2021 року на гарячу лінію «102» поступало повідомлення про завдання тілесних ушкоджень із застосування ножа громадянину ОСОБА_11 . Разом зі своїм напарником ОСОБА_14 вони відпрацювали камери відео спостереження та виявили громадянина ОСОБА_8 , який по АДРЕСА_2 наніс тілесні ушкодження ножем громадянину ОСОБА_11 . На місце події було викликано слідчо-оперативну групу, здійснено всі процесуальні дії та затримано ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України. Прямим очевидцем події він не був.
Покази, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який повідомив суду наступне. Він проходить службу на посаді оперуповноваженого в ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області. 14.06.2021 року він зі своїм напарником відпрацьовували повідомлення про буйку в ході якої були нанесені тілесні ушкодження у вигляді коло-різаних ран громадянину ОСОБА_11 . Було встановлено особу потенційного підозрюваного, а саме громадянина ОСОБА_8 на АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 на зовнішній вигляд перебував у шокованому стані, добровільно поклав ніж на підлогу та повідомив, що дійсно була бійка з потерпілим, в ході якої останній наніс йому удари руками, а він в свою чергу відмахувався ножем. ОСОБА_8 було затримано та доставлено до відділу поліції для встановлення об`єктивних обставин по справі. Прямим очевидцем події він не був.
Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання, яке зафіксовано в журналі судового засідання та на аудіо-, відео- записах судового засідання, у якому відмовився від виклику та допиту свідків обвинувачення, а саме свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , як таких, покази котрих не мають суттєвого значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Сторона захисту не наполягала на виклику та допиті вказаних свідків сторони обвинувачення в суді.
Повідомлення закладу охорони здоров`я КНП «МКЛ» № 1 від 14.06.2021 року, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000960 від 14.06.2021 року, Рапорт слідчого Національної поліції України (далі за текстом НПУ) від 14.06.2021 року, та Заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 від 14.06.2021 року, відповідно до яких 14.06.2021 року приблизно біля 08:30 год., невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Алмазна, біля будинку № 8 вчинила нанесення ударів ножем по кінцівках та тулубу потерпілого ОСОБА_11 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з пораненням селезінки, численні колото-різані рани порання грудної клітини зліва, лівого стегна, шиї, лівого плеча та передпліччя. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
Протокол огляду місця події від 14.06.2021 року, відповідно до якого слідчим НПУ у кримінальному провадженні під час проведення вказаної слідчої дії за адресою: м. Одеса, вул. Дача Квалевського, біля будинку № 39, працівниками швидкої медичної допомоги виявлено громадянина ОСОБА_11 . В ході проведення огляду місця події у якості речових доказів виявлено та вилучено тканину зі слідами речовини бурого кольору.
Протокол огляду місця події від 14.06.2021 року, відповідно до якого слідчим НПУ у кримінальному провадженні під час проведення вказаної слідчої дії за адресою: м. Одеса, вул.. М`ясоїдівська, буд. № 32, у приміщенні КНП «МКЛ № 1», куди госпіталізовано громадянина ОСОБА_11 виявлено та вилучено наступні речі, а саме: кепка білого кольору з надписом «Nike», зі слідами речовини бурого кольору; спідня білизна з надписом «Menbox», зі слідами речовини бурого кольору; спортивні штани з надписом «Reebok» та шорти чорного кольору зі слідами пошкодження; футболка білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; кофта з капюшоном синього кольору (лівий рукав відсутній) зі слідами речовини бурого кольору; частина кофти рукав зі слідами пошкодження; пара спортивного взуття білого кольору зі слідами речовини бурого кольору;
Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст..208 КПК України від 15.06.2021 року, відповідно до якого затримано громадянина ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України. В ході особистого обшуку громадянина ОСОБА_8 слідчим у кримінальному провадженні НПУ виявлено та вилучено ніж розкладний, клинок та рукоятка чорного кольору, рукоятка довжиною 12 см, ширина 3 см, довжина клинка 11 см, ширина 3 см, має напис на клинці «Virginix, ISI 420».
Постанова слідчого у кримінальному провадженні НПУ від 14.06.2021 року віл 15.06.2021 року вищезазначені речі, які було виявлено та вилучено згідно протоколів огляду місця події від 14.06.2021 року та протоколу затримання від 15.06.2021 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а у подальшому за клопотанням слідчого ухвалами слідчого судді від 16.06.2021 року на них накладено арешт з подальшим зберіганням у камері схову речових доказів, до вирішення питання щодо кримінального провадження по суті в суді.
Протокол № 000183, складений лікарем КНП «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я» Одеської обласної ради 15.06.2021 року, відповідно до якого громадянин ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тест проведено у встановленому Законом порядку за допомогою спеціальних технічних засобів марки «Dragger».
Протокол огляду предмету від 17.06.2021 року з ілюстрованою фото таблицею та картою міста Одеси, з додатком у вигляді DVD-R диску. Об`єктом огляду являються відео записи з камер зовнішнього відео спостереження, з яких вбачається, що 14.06.2021 року о 08:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту, схопив предмет зовні схожий на ніж та почав наносити удари в область тулуба та кінцівок зліва потерпілому ОСОБА_11 , спричинивши тим самим йому тілесні ушкодження. У подальшому постановою слідчого у кримінальному провадженні НПУ від 17.06.2021 року вищезазначені відео записи, які зафіксовані на електронний носій інформації визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та долучено та матеріалів кримінального провадження.
Висновок експерта, за результатами проведення судово-медичної експертизи № 310 від 02.07.2021 року, відповідно до якого на одязі (кофті з капюшоном та футболці), які належать громадянину ОСОБА_11 наявні наступні пошкодження: на передній поверхні кофти зліва, в області кишені, та футболка зліва, в нижніх відділах, поблизу бічного шва, мається по одному наскрізному колото-різаному пошкодженню й на лівій половинці пошкодження, які відповідають одне одному та являються частинами одного пошкодження, й могло бути утворене плоским колото-ріжучим знаряддям типу ножа, клинок має обушок і лезо, з шириною зануреної частини клинка на більше 3 см. Додаткові частини пошкодження на кофті й пошкодження на спортивних брюках могли бути утворені при витягуванні клинка з поворотом його при упорі на лезо. На передній поверхні капюшона кофти зліва мається одне наскрізне колото-різане пошкодження яке могло бути утворене плоским-різане пошкодження, яке могло бути утворене плоским колючо-ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лезо, з шириною зануреної частини не більше 1.5 см. Не виключається можливість нанесення колото-різаних пошкоджень на одязі, що належить громадянину ОСОБА_11 складним ножем, наданим на експертизу.
Висновок експерта, за результатами проведення судово-медичної цитологічної експертизи № 224 від 06.07.2021 року, відповідно до якого на ножі складному, вилученому 14.06.2021 року під час обшуку громадянина ОСОБА_8 знайдена кров людини.
Висновок експерта, за результатами проведення судово-медичної цитологічної експертизи № 252 від 26.07.2021 року, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_11 за системою АВ0 відноситься до групи 0 з ізогемеглютинінами анти-А та анти-В. При визначені групової належності крові виявлений антиген Н ізологічної системи АВ0, властивий, як основний, групі крові 0 та не виключає походження крові від особи з вищевказаною групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_11 .
Висновок експерта, за результатами проведення судово-медичної імунологічної експертизи № 601 від 07.07.2021 року, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемеглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемеглютинінам анти-В за ізосерологічною системою АВО.
Висновок експерта, за результатами проведення судово-медичної імунологічної експертизи № 649 від 07.07.2021 року, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи О з ізогемеглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. На кфті та лівому рікаві від кофти потерпілого ОСОБА_11 знайдена кров людини групи О з ізогемеглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_11 .
Висновок експерта, за результатами проведення судово-медичної експертизи № 1041 від 25.06.2021 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи у громадянина ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме: синець обличчя, садна в ділянці правого ліктьового суглоба, правої кісті та в ділянці правого колінного суглобу. Дані ушкодження від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразились. Синець обличчя утворився за механізмом удару, стиснення. Садна в ділянці правого ліктьового суглобу, правої кісти та в ділянці правого колінного суглоба утворилися за механізмом тертя ковзання твердих предметів по шкірі. Судячи за морфологічними властивостями ушкоджень (синці - червоно-фіолетового кольору, садна - покриті темно - червоними на рівні шкіри кірками), вони утворилися в термін від декілька годин до 1 доби до моменту огляду експертом, тобто могли бути заподіяні 14.06.2021 року.Зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, як у сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація ушкоджень доступна для дії як власної, так і сторонньої руки. Проте дані ушкодження не характерні для самостійного спричинення. З урахуванням характеру і локалізації ушкоджень можливо судити, що можливість їх утворення в результаті падіння є вкрай малоймовірною.
Висновок експерта, за результатами проведення судово-медичної експертизи № 1248 від 26.07.2021 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_11 по медичній документації виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме: колото-різана рана живота, проникаюча в черевну порожнину з ушкодженням селезінки, яка супроводжувалася внутрішньочеревною кровотечею (до 700 мл крові); по одній сліпій колото-різаній рані шиї зліва, лівої половини грудної клітки - непроникаючої в плевральну порожнину, лівого надпліччя, лівого плеча, лівого передпліччя та лівого стегна, які не супроводжувалися ушкодженням великих кровоносних судин та нервів. Дані ушкодження утворилися від дії гострого, колото-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа при його зануреннях в тіло. Враховуючи данні медичної документації слід вважати, що дані ушкодження виникли незадовго до звернення громадянина ОСОБА_11 в стаціонар, і таким чином могли бути заподіянні 14.06.2021 року. Колото-різана рана живота, проникаюча в черевну порожнину з ушкодженням селезінки, яка супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею (до 700 мл крові) та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Сліпі колото-різана рана шиї зліва, лівої половини грудної клітки (непроникаюча в плевральну порожнину), лівого надпліччя, лівого плеча, лівого передпліччя та лівого стегна, які не супроводжувалися ушкодження великих кровоносних судин та нервів викликали розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Характер та локалізація ушкоджень у громадянина ОСОБА_11 нехарактерні для самоспричинення. Положення тіла ОСОБА_11 в момент отримання ним тілесних ушкоджень могло бути самим різним і в процесі заподіяння ушкоджень могло змінюватися. На підставі наявних даних встановити точне взаєморозташування потерпілого і особи, яка заподіяла ушкодження, не представляється можливим. Питання про самооборону та опору не входять в компетенцію лікаря судово-медичного екперта і вирішуються слідством самостійно з урахуванням даної експертизи.
Висновок експерта, за результатами проведення судової психіатричної експертизи № 381 від 13.07.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, у зв`язку із чим, він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь в слідчих діях, та постати перед судом. За станом психічного здоров`я підозрюваний ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2021 року з ілюстрованої фото - таблицею, потерпілий ОСОБА_11 серед представлених 4 фотознімків впізнав громадянина ОСОБА_8 , як особу, котра вчинила щодо нього кримінальне правопорушення. Потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 за зовнішнім виглядом, зачіскою зморшками на щоках та лобі, легкою щетиною.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, такі діяння зокрема й порушення права особи на захист (п.3 ч.2 ст.87 КПК України).
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду вказав, що КПК допускає впізнання за фотознімками за неможливості забезпечення присутності цієї особи.
Верховний суд постановив, що у справі № 761/6970/14-к (постанова від 03 серпня 2021 року) судами попередніх інстанцій правильно визнано недопустимими як докази протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.
Правила ст.228 КПК України установлюють вимоги до проведення такої слідчої дії, як пред`явлення особи для впізнання, недотримання яких має наслідком визнання відповідного протоколу недопустимим доказом, тобто таким, що отриманий з порушенням порядку, встановленого КПК України.
Слід зазначити, що сам протокол слідчої дії не містить опису про зовнішній вигляд, прикмети або сукупність ознак, за якими потерпілий може впізнати особу, що завдала йому поранення, а також обставин, за яких потерпілий бачив цю особу; опис ознак, за якими потерпілий впізнав особу, має лише загальний характер.
За таких обставин, КПК України допускає впізнання за фотознімками або матеріалами відеозапису в разі необхідності, тобто за реальної неможливості забезпечення присутності особи, яка підлягає впізнанню. Втім, причин, з яких дану слідчу дію було проведено за відсутності особи, не зазначено.
Аналізуючи вищезазначений протокол пред`явлення особи для впізнання, Суд не враховує його як джерело відомостей про обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки не може бути визнані доказами відомості, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, тих, що отриманні з порушенням вимог КПК України та являються недопустимими доказами.
Суд наголошує, що забезпечення права на захист одна із найважливіших державних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина, що гарантовані Конституцією та законами України.
Судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.
Так, під час судового розгляду сторона обвинувачення наполягала, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України закінчений замах на вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (замах на вбивство).
Сторона захисту в свою чергу категорично заперечували проти вищезазначеного твердження прокурора та наполягала на тому, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що підтверджується нижченаведеними належними та допустимими доказами у сукупності.
Частиною 2 та частиною 4 статті 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 15 КК України, замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
За змістом ст.24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.
Визначальним для відмежування замаху на умисне вбивство від умисного завдання тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження умислом винного охоплюється лише заподіяння таких ушкоджень за відсутності прямого наміру на вбивство. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони передбачалися ціллю його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство. У випадку, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо припускає настання будь-яких наслідків, у тому числі смерті, вона також не може бути притягнута до кримінальної відповідальності за замах на вбивство. Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство і у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках настає лише за наслідки, які фактично настали.
Заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому характеризується у цьому випадку не лише непрямим, а ще й неконкретизованим (невизначеним) умислом. За неконкретизованого умислу винний, вчиняючи злочин, хоча і передбачає можливість настання різних шкідливих наслідків, але до кінця не усвідомлює їх характеру і тяжкості. А оскільки особа невизначеного умислу одночасно передбачає різні за характером і тяжкістю наслідки, але фактично реалізується лише один з них, кримінальна відповідальність настає за наслідки, що настали.
Верховний суд наголосив, що визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи. Порушення цієї вимоги породжує серйозні помилки щодо кваліфікації злочину. (дивись правову позицію Верховного суду справа № 286/4163/19).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, показів обвинуваченого, потерпілого та свідків, обвинувачений ножем завдав потерпілим кілька ударів в область життєво-важливих органів. Він не заперечує факту ненанесення ножових поранень потерпілим, проте стверджує, що умислу на позбавлення їх життя не мав. Вказує, що тілесні ушкодження потерпілому наніс на ґрунті особистих неприязних стосунків, що виникли раптово, через конфлікт, який почався з ініціативи потерпілого.
За таких обставин, дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за наслідками, які фактично настали, тобто за ч.1 ст.121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, у відповідності до ст.12 КК України.
Суд враховує, що ОСОБА_8 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий, характерезується позитивно.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, пом`якшувачі та обтяжуючі обставини, а також думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.
Питання про речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження суд вирішує в порядку та у спосіб, передбачений ст.ст.100 та 174 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 174, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Зарахувати у строк призначеного покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 14.06.2021 року по 30.12.2021 року включно.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.06.2021 року на речові докази по кримінальному провадженню.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: DVR-R диск з відео записами з камер зовнішнього відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження; тканину зі слідами речовини бурого кольору; кепка білого кольору з надписом «Nike», зі слідами речовини бурого кольору; спідня білизна з надписом «Menbox», зі слідами речовини бурого кольору; спортивні штани з надписом «Reebok» та шорти чорного кольору зі слідами пошкодження; футболка білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; кофта з капюшоном синього кольору (лівий рукав відсутній) зі слідами речовини бурого кольору; частина кофти рукав зі слідами пошкодження; пара спортивного взуття білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; ніж розкладний, клинок та рукоятка чорного кольору, рукоятка довжиною 12 см, ширина 3 см, довжина клинка 11 см, ширина 3 см, має напис на клинці «Virginix, ISI 420» - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1