Провадження №1-кп/523/1577/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000271 від 16.06.2021 року, за обвинуваченням (з обвинувального акта):

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого та працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На адресу Суворовського районного суду м.Одеси із Суворовської окружної прокуратури м.Одеси одночасно із означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також для розгляду надійшли матеріали кримінального провадження та відповідна заява сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 у невстановлені час і місці, з використанням мережі Інтернет, замовив у невстановленої особи виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи посвідчення водія з правом керувати транспортними засобами категорії «А1», надавши їй власні анкетні дані, зокрема, П.І.П., дату та місце народження, зразок власного підпису, а також власну фотокартку.
В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, обвинувачений ОСОБА_2 отримав від невизначеної особи завідомо підроблений офіційний документ, який надає права водійське посвідчення на право керування транспортними засобами категорії А1, видане на ім`я ОСОБА_2 , серія та номер НОМЕР_1 від 28.05.2021 року, за що останній передав невстановленій особі грошову винагороду в розмірі 3700 гривень.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_2 16.06.2021 року приблизно о 16:20 годині, перебуваючи біля будинку №221 по вул.Миколаївській дорозі в м.Одесі, будучи зупинений під час керування транспортним засобом скутером марки «Alpha», без номерного знака, працівником поліції 3 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_4 , на вимогу останнього в порядку ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явив, таким чином використав в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом транспортним засобом, завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, що має право видавати чи посвідчувати такі документи посвідчення водія громадянина України на право керування транспортними засобами категорії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_2 , серія та номер НОМЕР_1 , видане 28.05.2021 року.
Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи та у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні кримінальних проступків, передбачених п.5 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, відповідно.

Відповідно до означеної вище заяви сторони захисту, обвинувачений ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_5 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість, просив призначити йому покарання у виді мінімального штрафу.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав зізнавальні показання про час, місце, спосіб і мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєних кримінальних проступків.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінальних проступків, фактичні обставини яких ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 здійснив пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати чи посвідчувати такі документи, та використав завідомо підроблений документ, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.5 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, відповідно.

Так, з огляду на ч.1 ст.358 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, що карається штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

З огляду на ч.5 ст.27 вказаного Кодексу, пособником є особа, яка, поміж іншого, порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а за ч.2 ст.29 цього ж Кодексу, пособник підлягає кримінальній відповідальності за відповідною частиною ст.27 і тією статтею (кримінальної статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.

Відповідно до ч.4 ст.358 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою настає за використання завідомо підробленого документа, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, кількісний склад епізодів протиправних дій та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним відноситься до категорії кримінальних проступків, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та його особа свою провину в інкримінованому діянні визнав; в силу ст.89 КК України не має судимості, з обвинувального акта одружений та працевлаштований, має малолітню дитину 2015 років народження, на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР не перебуває; забезпечений місцем реєстрації й проживання; але раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, сукупність чого свідчить про схильність обвинуваченого до протиправної поведінки та одночасно обумовлює можливість його виправлення в умовах суспільства.

Однак, при вирішенні питання з призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у розглядуваному кримінальному провадженні, судом у контексті ст.53 КК України не можуть бути прийнятими до уваги викладені у відповідній заяві прохання обвинуваченого щодо необхідності призначити йому покарання у виді мінімального штрафу, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних щодо наявності джерел доходу для сплати штрафу або працевлаштування останнього, оскільки наведені у обвинувальному акті відомості щодо працевлаштування обвинуваченого, не підтверджені іншими матеріалами кримінального провадження.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується суд, слід віднести щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання зазначеної особи, не встановлено.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги наявні в матеріалах справи характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 (зокрема, відсутність в розпорядженні суду документів про його працевлаштування та попереднє неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності), суд у контексті ст.ст.50, 65 КК України доходить висновку про те, що обґрунтованим і достатнім уявляється доцільність призначення зазначеному обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах строків, встановлених відповідними санкціями цього Кодексу, а остаточне покарання слід визначити за правилами ст.70 означеного Кодексу, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, але зі звільненням його від відбування остаточного покарання з випробуванням в порядку ст.75 цього Кодексу та з покладенням відповідних обов`язків за ст.76 цього ж Кодексу, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в силу вимог ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 124-126, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, призначивши покарання:

-за ч.5 ст.27-ч.1 ст.358 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_2 визначити у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо протягом визначеного іспитового строку випробування зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_2 , покласти на Малиновський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні - полімерний сейф-пакет експертної служби МВС України №2916085, який містить посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зберігається у камері схову ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №00077 від 16.06.2021 року), знищити.

На підставі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1372,96 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 надати для відома іншим заінтересованим особам, а також спрямувати до Малиновського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та начальнику ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - для виконання, в частинах наданих їм законодавством відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1