СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/97/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях судового засідання -ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0006510 від 11.10.2017р., відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Севастополя, зареєстрованого на тимчасово окупованій території АР Крим за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України (в редакції до Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року),

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисник ОСОБА_14 ,

В С Т А Н О В И Л А:

06.03.2014 у порушення ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», депутатами Севастопольської міської ради одноголосно прийнято незаконне рішення № 7151 «Про участь в проведенні загальнокримського референдуму», у якому, зокрема, зазначено «м. Севастополю увійти до складу Російської Федерації в якості суб`єкту Російської Федерації; підтримали рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим про проведення загальнокримського референдуму; прийняти участь в проведенні загальнокримського референдуму 16.03.2014p.; затвердили міський склад комісії щодо проведення референдуму».

На позачерговому засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014 була прийнята «Декларація про незалежність Автономної Республіки Крим та міста Севастополя»

16.03.2014 проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

У приміщенні Верховної Ради АР Крим, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», згідно з якою на підставі «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим», а місто Севастополь отримало особливий статус у складі Російської Федерації.

У подальшому Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову від 17.03.2014 № 1748-6/14 «Про правонаступництво Республіки Крим», у пункті 1 якої вказано, що з моменту проголошення Республіки Крим як незалежної суверенної держави вищим органом влади Республіки Крим є Державна Рада Республіки Крим.

Крім цього, на позачерговому засіданні Севастопольської міської ради від 17.03.2014 прийнято незаконне рішення № 7156 про підтримку рішення Верховної Ради АР Крим про незалежність Криму та створення так званої «Республіки Крим», а також про звернення до Російської Федерації з пропозицією про прийняття міста Севастополя до складу Російської Федерації в статусі міста федерального значення. Також, 17.03.2014 прийнято рішення про перейменування Севастопольської міської ради у «Законодательное собрание города Севастополь».

18.03.2014 між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республіка Крим» ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

ОСОБА_7 , будучи громадянином України, депутатом Севастопольської міської ради 6 скликання, обраний на чергових виборах депутатів Верховної Ради АР Крим, місцевих та сільських, селищних міських голів 31 жовтня 2010 року, нехтуючи вимогами Конституції і законів України, достовірно знаючи про те, що територія міста Севастополя є невід`ємною частиною України, на позачерговому засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014 голосував за прийняття «Декларації про незалежність Автономної Республіки Крим та міста Севастополя», чим сприяв Російській Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 з наступних підстав.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21.11.2017 у межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування ( том 3 а.с.30-33). Встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також повістки про виклик до слідчого неодноразово у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери були направлені ОСОБА_7 . Постановою прокуратури Автономної республіки Крим від 21.08.2015 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук ( том 2 а.с.62).

Обвинувачений ОСОБА_7 в судові засідання не прибув, будучи належним чином, в спосіб, передбачений вимогами КПК України шляхом публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» № 20 (6136) від 30.01.2018 р., № 86 (6202) від 05.05.2018 р., №166 (6282) від 06.09.2018р., №230 (6346) від 06.12.2018р., №22 (6385) від 02.02.2019р., №72 (6435) від 13.04.2019р., № 113 (6476) від 19.06.2019р., №170 (6533) від 06.09.2019р., №225 (6588) від 22.11.2019р., №246(6609) від 21.12.2019р., №103 (6717) від 02.06.2020, №160 (6774) від 20.08.2020р., №215 (6829) від 05.11.2020р., №67 (6935) від 08.04.2021р., №113 (6981) від 15.06.2021р., №183 (7051) від 22.09.2021р., №234 )7102) від 04.12.2021р., №19 (7140) від 01.02.2022р., №136 (7257) від 22.06.2022р.) повідомленим про розгляд справи, жодних клопотань, заяв, скарг не подавав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 18.09.2019 року судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з обов`язковою участю захисника. Колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі, передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, а ОСОБА_7 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, мав чи мав би отримати оголошено підозру, відповідні виклики до слідчого, прокурора та суду.

Захисник в судовому засіданні вказав, що не мав можливості узгодити правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення з ОСОБА_7 , однак вважає його вину недоведеною належними та допустимими доказами. Крім того, вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_7 невірна, не встановлено мотивів його дій, а тому просить суд постановити законне та справедливе рішення.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає загально відомими таке.

06.03.2014 депутатами Севастопольської міської ради прийнято рішення № 7151 «Про участь в проведенні загальнокримського референдуму», у якому, зокрема, зазначено «м. Севастополю увійти до складу Російської Федерації в якості суб`єкту Російської Федерації; підтримано рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим про проведення загальнокримського референдуму; про прийняття участі в проведенні загальнокримського референдуму 16.03.2014p.; затверджено міський склад комісії щодо проведення референдуму».

На позачерговому засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014 була прийнята «Декларація про незалежність Автономної Республіки Крим та міста Севастополя»

16.03.2014 проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», згідно з якою на підставі «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим», а місто Севастополь отримало особливий статус.

На позачерговому засіданні Севастопольської міської ради від 17.03.2014 прийнято рішення № 7156 про підтримку рішення Верховної Ради АР Крим про незалежність Криму та створення «Республіки Крим», а також про звернення до Російської Федерації з пропозицією про прийняття міста Севастополя до складу Російської Федерації в статусі міста федерального значення. Також, 17.03.2014 прийнято рішення про перейменування Севастопольської міської ради у «Законодательное собрание города Севастополь».

Указом Президента України від № 261/2014 від 07.03.2014 дія Постанови Верховної Ради АР Крим «Про проведення загальнокримського референдуму» від 06.03.2014 зупинена, а рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2014 від 14.03.2014 визнана неконституційною.

Указом Президента України від 14.03.2014 № 296/2014 дія Постанова Верховної Ради АР Крим від 11.03.2014, якою прийнята «Декларація» та проголошено АР Крим «суверенною державою» - «Республікою Крим» зупинена, а рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2014 від 20.03.2014 визнана неконституційною.

Постановою Верховної Ради України від 15.03.2014 № 891-VII Верховна Рада АР Крим була розпущена.

Крім того, колегія суддів, безпосередньо дослідивши подані стороною обвинувачення докази та допитавши свідків, також встановила наступне.

ОСОБА_7 є громадянином України та на час дій, які ставляться йому у провину, був депутатом Севастопольської міської ради, обраним на чергових виборах 31.10.2010р.

Так, згідно листа Департаменту захисту національної державності СБ України від 09.04.2015 на виконання доручення, встановлено, що депутат Севастопольської міської ради ОСОБА_7 - громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Севастополя, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 (том 2 а.с., 34-37, 38-43 ).

Як вбачається із листа Департаменту захисту національної державності СБ України від 26.02.2016, ОСОБА_7 знаходиться на території АР Крим та м. Севастополь, а також періодично виїжджає до Російської Федерації. Фактів перетину кордону материкової частини України не зафіксовано (а.с.66-69, том 2).

Також згідно з протоколом огляду Інтернет видань від 30.06.2015р. та безпосередньо дослідженого судом відеозапису позачергової сесії Севастопольської міської ради від 11.03.2014, на ній як учасники зафіксовані депутати, які брали участь у голосуванні та результатами якого прийнята «Декларація про незалежність Автономної республіки Крим та міста Севастополя» (том 2 а.с.123-130, 131 диск з відеозаписом).

Відповідно до протоколу огляду від 19.03.2014р., оглянуто Інтернет-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де розміщено результати поіменного голосування депутатів Севастопольської міської ради 6 скликання. Серед списку депутатів є ОСОБА_7 , який 11.03.2014 проголосував «за» прийняття вказаної декларації про незалежність АРК і міста Севастополь (том а.с.105-110).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що у 2014 році він був депутатом Севастопольської міської ради та знайомий із ОСОБА_7 , який також був депутатом від «Партії Регіонів». У той період більшість із 75 депутатів Севастопольської міської ради проголосували за проведення референдуму, хоча давали присягу служити Україні, таким чином порушивши її. Останнього разу на сесії міської ради він, свідок, був приблизно у лютому 2014р. 14-17 березня 2014р., коли депутати приймали декларацію про незалежність Криму та створення республіки Крим, він особисто присутній не був, оскільки на той час вже виїхав з Криму. Під час допиту у прокуратурі він вказував на присутніх депутатів, їх місця у залі ради, бачив, що за декларацію голосував в тому числі і ОСОБА_7 , якого він особисто бачив на двох відео. Йому не відомо чи продовжував ОСОБА_7 бути депутатом після перейменування Севастопольської міської ради. На даний час вказати конкретні відео, на яких він бачив ОСОБА_7 не може, однак ці відео стосуються проведення референдуму та щодо вступу Криму до складу РФ.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показала, що працює журналістом. У 2014р. працювала головним редактором Інтернет видання «Гражданская оборона 911 Севастополь.орг» та директором незалежного медіа центру. Знає всіх депутатів Севастопольської міської ради, в тому числі і ОСОБА_7 , щомісяця відвідувала сесії, спілкувалась з ними часто, оскільки інтерв`ювала їх. Була присутня на сесії і тоді, коли приймались декларації про незалежність та приєднання Криму до складу РФ. Деталі кожного засідання, не пам`ятає, оскільки події відбувались давно, а крім того було ряд засідань з 23.02.2014р. на яких приймались і звернення до Верховної ради України і до РФ, і дуже швидко відбувались інші події. Місто Севастополь покинула після розгрому 13.03.2014р. її медіа центру і вже 16.03.2014р. була в м.Києві. ОСОБА_7 був членом «Партії Регіонів», у цієї партії було серйозна партійна дисципліна, яка мала своїх спікерів. ОСОБА_7 не був спікером, але завжди підтримував та голосував ствердно, як і всі члені партії. Чи продовжував потім бути депутатом точно не знає, але влітку 2014 р. всі 75 депутатів ще мали повноваження, аж до наступних перевиборів. 11.03.2014р. вона особисто була у сесійній залі, ОСОБА_7 був присутній на сесії міської ради, наглядно пам`ятає де він сидів, і під час допиту в прокуратурі вона передивлялась відео з сесії, впізнала та вказувала на ОСОБА_7 .

Оглянувши у судовому засіданні додаток до протоколу огляду від 30.06.2015, на 30 сек. відеозапису позачергової сесії Севастопольської міської ради від 11.03.2014 свідок вказала на ОСОБА_7 як депутата, який був присутнім на цій сесії Севастопольської міської ради 11.03.2014р. та підтвердила, що це саме ті події, які відбувались у залі засідань міської ради.

Суд визнає інформацію та відомості, які містить протокол огляду інтернет видань від 30.06.2015р. щодо обставин та подій, які відбулись 11.03.2014 на позачерговій сесії Севастопольської міської ради належними та допустимими доказами. Вони повністю узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_19 , яка беззаперечно вказала на ОСОБА_7 як депутата, який за наслідками голосування проголосував «за» прийняття Декларації про незалежність Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Разом з тим, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується ще й у тому, що 11.03.2014 прийняв участь у позачерговому засіданні Севастопольської міської ради. Суд виключає посилання на цю обставину з обвинувачення, оскільки ОСОБА_7 брав участь у засіданні як діючий депутат, що виключає оцінку таких його дій як протиправних.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується ще й у тому, що, продовжуючи свої дії, направлені на проведення підривної діяльності проти України, нібито під час засідання Севастопольської міської ради 11.03.2014 голосував за незаконне рішення № 7156 про підтримку рішення Верховної Ради АР Крим про незалежність Криму та створення так званої «Республіки Крим», а також про звернення до Російської Федерації з пропозицією про прийняття міста Севастополь до складу Російської Федерації в статусі міста федерального значення, а також, про перейменування Севастопольської міської ради у «Законодательное собрание города Севастополь». Однак, суд виключає з обвинувачення посилання ці обставини, оскільки вказані рішення приймалися 17.03.2014.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 нібито продовжуючи свої дії, направлені на проведення підривної діяльності проти України, прийняв участь у засіданні Севастопольської міської ради від 17.03.2014 та голосував за незаконне рішення № 7156 про підтримку рішення Верховної Ради АР Крим про незалежність Криму та створення так званої «Республіки Крим», а також про звернення до Російської Федерації з пропозицією про прийняття міста Севастополь до складу Російської Федерації в статусі міста федерального значення, а також, про перейменування Севастопольської міської ради у «Законодательное собрание города Севастополь».

Так, з досліджених судом додатків до протоколу огляду від 19.03.2014 в частині публікації на офіційному сайті Севастопольської міської ради встановлено, що 17.03.2014 на сесії Севастопольської міської ради, на якому «за» проголосувало 62 депутата із загальної кількості 75 депутатів, якими було затверджено результати «загальнокримського референдуму 16 березня 2014», перейменовано Севастопольську міську раду у «Законодательное собрание города Севастополь» та затверджено звернення до Російської Федерації про прийняття міста Севастополь до складу Російської Федерації (том 2 а.с.105-106, 111-112). Проте, стороною обвинувачення не надано суду доказів голосування ОСОБА_7 на вказаному засіданні ради і такі обставини не встановлено судом, що ж стосується поданих прокурором і досліджених судом доказів щодо цієї дати, то вони не містять даних про дії саме обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим суд виключає з обвинувачення вищезазначені обставини.

Суд також виключає з обвинувачення і те, що ОСОБА_7 продовжив свою роботу в незаконно створеному органі «Законодательное собрание города Севастополь», чим забезпечив функціонування незаконно створеного представницького органу, оскільки доказів таким обставинам не надано, як і не встановлено судом. Лист Комітету з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування Верховної Ради України від 05.03.2015р. про правовий статус та повноваження Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Севастопольської міської ради, а також голів цих рад, обраних до анексії півострова Крим, щодо депутатського корпусу Севастопольської міської ради, обраного на чергових виборах 31 жовтня 2010 року, а саме про те, що рішень щодо призначення позачергових виборів Севастопольської міської ради Верховною Радою України не приймалося, хоча саме Верховна рада України відповідно до пункту 30 частини першої статті 85 Конституції України має повноваження щодо призначення позачергових виборів до органів місцевого самоврядування (а.с.31-33, том 2), вказані висновки суду не спростовує.

Керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, колегія суддів виключає з обвинувачення ОСОБА_7 посилання на нібито його причетність до надання допомоги окремим представникам іноземної держави, оскільки таких конкретних фактів не встановлено, протиправна діяльність ОСОБА_7 , яка спрямована на вчинення державної зради, охоплюється наданням з його боку допомоги іноземній держави (Російська Федерація) в цілому.

Стороною обвинувачення також надано суду наступні докази, а саме: відомості про депутатів Севастопольської міської ради 6 скликання, які на сесії 06.03.2014р. проголосували за рішення щодо входження м.Севастополя до складу РФ та участь у проведенні загальнокримського референдуму, примірник газети «Севастопольские известия» від 08.03.2014р. №19 (1640), наданий Національною бібліотекою України імені В.І.Вернадського, з якого вбачається, що за прийняття вищезазначених рішень депутат ОСОБА_7 не голосував, протоколи огляду інтернет видань від 30.06.2015 (том 2 а.с.91-95, 96-104, 118-122, 132-142).

Приймаючи до уваги, що обсягом обвинувачення, що ставляться у провину ОСОБА_7 , такі події не охоплюються, суд визнає їх неналежними доказами та сприймає їх виключно як загальні дані щодо подій, які передували голосуванню Севастопольської міської ради 11.03.2014.

Витяги з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000020, постанови про виділення матеріалів досудового розслідування та визначення підслідності, постанови про призначення групи слідчих, прокурорів, повідомлення про підозру, повідомлення про початок досудового розслідування, доручення, клопотання та постанова про продовження строку, постанови про зупинення та відновлення досудового розслідування, протоколи огляду суд також бере до уваги на підтвердження допустимості доказів, зібраних у межах даного кримінального провадження ( том 2 а.с. 1-4, 5-9, 10-11, 12-14, 15-17, 18, 19-26, 27-28, 44-48, 49-53, 54-55, 56-57, 58-59, 60-61, 63-65, 86-87, 88, 89; том 3 а.с. 5-6, 7-9, 10, 11, 12, 13, 14-15, 16-17).

Таким чином, судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , будучи громадянином України, депутатом Севастопольської міської ради 6 скликання, обраний на чергових виборах депутатів Верховної Ради АР Крим, місцевих та сільських, селищних міських голів 31 жовтня 2010 року, нехтуючи вимогами Конституції і законів України, достовірно знаючи про те, що територія міста Севастополя є невід`ємною частиною України, на позачерговому засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014 голосував за прийняття «Декларації про незалежність Автономної Республіки Крим та міста Севастополя», чим сприяв Російській Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

У колегії суддів не виникає сумніву у тому, що ОСОБА_7 , особисто підтримуючи рішення про прийняття «Декларації про незалежність Автономної Республіки Крим та міста Севастополя», діяв з метою надання допомоги Російській Федерації в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду, принаймні, суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості.

Вказані дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.111 КК України (в редакції до Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року), оскільки він, будучи громадянином України, вчинив державну зраду, тобто умисне діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості: надання іноземній державі (Російській Федерації) допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Мотив вчиненого, всупереч застереженням захисту, не впливає на кваліфікацію діяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, наслідки вчиненого, які в подальшому призвели до незаконної анексії іноземною державою Автономної Республіки Крим, як території України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавленні волі в межах санкції ч.1 ст.111 КК України (в редакції до Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року), оскільки саме таке покарання, на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України (в редакції до Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року) і призначити йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: 6 дисків з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3