Єдиний унікальний № 946/5551/22
Провадження № 1-кп/946/542/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

12 жовтня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, студента ІІІ курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Ізмаїльське вище професійне училище», не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , законна представниця неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_7 .

У судове засідання не з`явилися представники служби у справах дітей, уповноваженого підрозділу органів Національної поліції та уповноваженого органу з питань пробації, що за змістом ч. 3 ст. 327, ч. 2 ст.111, ч. 1 ст. 496 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.25 червня 2022 біля 20:00 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись біля магазину «Мрія-24», розташованого за адресою: вул. Телеграфна кут вул. Українська в м. Ізмаїл Одеської області, у ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій, наніс один удар кулаком лівої руки в область щелепи справа ОСОБА_7 , у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відламкового перелому нижньої щелепи в ділянці 8-го зуба праворуч та між 2-м та 3-м зубами ліворуч, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію розладу здоров`я строком більше трьох тижнів (більше ніж 21 день).

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 122. Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження

1. Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину,
карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК. Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не піддавали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_7 , дослідженням документів щодо заходів забезпечення кримінального провадження та документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Так, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що влітку 2022 року потерпілий надав йому дозвіл покататися з належним йому велосипедом. Коли він катався, то не впорався з керуванням, впав та пошкодив велосипед. А коли повернув його, то потерпілий ОСОБА_7 почав виказувати йому претензії та вимагати гроші, ображаючи його при цьому нецензурними словами, та він не втримався і наніс йому один удар рукою у щелепу.

6.Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина також повністю підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який під час судового розгляду пояснив, що влітку 2022 року обвинувачений взяв його велосипед покататися, а коли його повернув, то він побачив поломку на передній частині. У зв`язку з цим він висловив обвинуваченому претензії, вказавши вартість відновлення поломки, а обвинувачений відповів, що не дасть кошти на ремонт, а тому на цьому ґрунті між ними виник конфлікт, під час якого обвинувачений наніс йому один удар щелепу, після чого присутні надали йому допомогу.

7.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
8.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

9.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання
10.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

11.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин проти здоров`я особи.

12.За місцем навчання та проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно.

13.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства.

14.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його позитивної характеристики, даних досудової доповіді, того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв його розкриттю, вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, того, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також низького ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції за вчинене кримінальне правопорушення зі звільненням його на підставі ст.ст. 75, 104 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

15. Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, яке створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

16.Також, враховуючи дані досудової доповіді, суд вважає, що виправленню ОСОБА_3 сприятиме додатково покладений обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
17.Судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2022 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого на теперішній час сплив. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

2.На підставі ст.ст. 75, 104 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на строк один рік.

3.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 12 жовтня 2022 року.

5.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

9.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1