Провадження № 1-кс/344/4602/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001781, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у вказаному вище кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_5 при невстановлених слідством місці та обставинах, з метою незаконного збагачення, вступив у злочинну змову із ОСОБА_6 . Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 17.10.2022 близько 10 год 15 хв, під час дії воєнного стану,який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022), ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , направились на територію ЖК «Княгинин Центр», що по вул. Надрічна в м. Івано-Франківську. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , будучи об`єднаними єдиним неправомірним умислом, діючи з корисливих спонукань та з метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , який працює на посаді охоронника у вказаному житловому комлексі, завідомо неправдиву інформацію про те, що вони являються працівниками «Енергосервісу» та ніби то здійснюють перевірку електричного обладнання. Після чого, будучи введеним в оману, ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_5 до будівельного вагончика, де ОСОБА_6 попросив показати йому електрощиток, який знаходиться в середині вказаного вагончика, на що ОСОБА_8 погодився, після чого ОСОБА_6 незаконно проник до приміщення. Після цього, ОСОБА_5 , який знаходився на вулиці, поблизу будівельного вагончика, діючи за попередньо змовою з ОСОБА_6 , згідно заздалегідь розподілених ролей, попросив ОСОБА_8 показати розташування електрокабелів на території ЖК «Княгинин Центр», тим самим відволікаючи його. У цей час, ОСОБА_6 , діючи запопередньою змовою ОСОБА_10 , згідно заздалегідь розподілених ролей, перебуваючи в приміщенні будівельного вагончика та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_8 разом ОСОБА_11 перебувавна вулиці, таємно викрав грошові кошти в сумі 1000 грн, які належали ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 450 грн, які належали ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 700 гривень, які належали ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 2700 грн, які належали ОСОБА_15 та грошові кошти в сумі 590 грн, які належали ОСОБА_16 . Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 покинули територію ЖК «Княгинин Центр», а викраденими грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказані вище суми.

17 жовтня 2022 року ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

18 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Дослідивши матеріали, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного та його захисника, які не заперечували з приводу задоволення клопотання і просили лише про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів, слідчим суддею встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків та тимчасово проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, з середньою спеціальною освітою, непрацюючий, зі слів раніше судимий, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити вказані правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколах огляду місця події, протоколах допиту потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколі допиту свідка ОСОБА_8 протоколі пред`явлення особи для впізнання свідкові, протоколі огляду відеозапису, а також в інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків, що становлять собою не визначену подію, яка несе загрозу ймовірності отримання несприятливих для досудового слідства подій чи наслідків, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України дані ризики наявні, не зменшилися і не зникли.

Матеріали клопотання не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному м`якшого запобіжного заходу і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

І хоча домашній арешт накладатиме на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, він все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод відповідно до практики ЄСПЛ, в той же час в даному конкретному випадку запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на даному етапі досудового розслідування на думку слідчого судді не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Матеріали клопотання з огляду на конкретні обставини справи не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному інших, більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчого судді, усі інші більш мякі запобіжні заходи будуть недостатньо дієвими для гарантування належної поведінки підозрюваного, будуть не спроможними забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

В даному випадку неефективним буде і обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, яке (особисте зобов`язання) також на думку слідчого судді в даному конкретному випадку не спроможне жодним чином забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики, і таких клопотань не надходило.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризику, який не зменшився та який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя доходить висновку, що усі більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, не виправдовують себе та не зможуть забезпечити цілей кримінального провадження, і не зможуть запобігти встановленим судом ризикам.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке тримання підозрюваного під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваної та характеризуючи її особу дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризику, який зазначений у клопотанні та наведений у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В той же час, обставини, які зазначені захисником підозрюваного не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного, і не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного з огляду на конкретні обставини справи.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (п. 4 ст. 182 КПК України), зважаючи на обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному та його наслідки, характеристику підозрюваного та його майновий і сімейний стан та стан здоров`я, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною, то слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, передбачений для даної категорії злочинів в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 ( сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Підсумовуючи все вище наведене слідчий суддя вважає, що поза розумним сумнівом клопотання підлягає до задоволення.

Строк тримання під вартою має обчислюватись саме з дати фактичного затримання, а визначення часу протягом якого особа має перебувати в місцях несвободи - з урахуванням кінцевої дати спливу строків досудового розслідування і виключно в їх межах.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 15.12.2022 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду, а тримання його здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Розмір застави визначити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 ( сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 коп у національній грошовій одиниці, яку необхідно внести на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду в національній грошовій одиниці (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в даному кримінальному провадженні;

2) не залишати межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматися від спілкування із потерпілими в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 15 грудня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19.10.2022 року

Слідчий суддя ОСОБА_1