Справа № 602/314/20
Провадження № 1-кп/602/17/2022
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2022 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці кримінальне провадження №0000229 від 30 жовтня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Якимівці Лановецького району Тернопільської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не являється, раніше судимого:

- 16 травня 2019 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн, -

за ч.4 ст.296, ч.2 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Збаразького районного суду за ч.1 ст.357 КК України на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_4 29 жовтня 2019 року о 23 год. 30 хв., який перебував по вул.Грушевського в м.Ланівці, Кременецького району Тернопільської області, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 29 жовтня 2019 року о 23 год. 30 хв., знаходячись поблизу магазину «Євро», розташованого за адресою: м.Ланівці, вул.Грушевського, 15 Кременецького району Тернопільської області, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 . Після цього, під приводом розмови ОСОБА_4 відвів ОСОБА_7 на неосвітлювальну ділянку вулиці Грушевського в м.Ланівці Кременецького району Тернопільської області, та, діючи умисно з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших, безпричинно, тримаючи у правій руці предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень - кастет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, який носив при собі, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи зліва та ознаки забиття м`яких тканин лобної ділянки зліва у вигляді набряку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням холодної зброї ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Окрім цього ОСОБА_4 , у період невстановленого досудовим розслідуванням часу по 29 жовтня 2019 року за невстановлених слідством обставин придбав - кастет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії.

Після придбання вказаного кастету, а саме 29 жовтня 2019 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в період з 23 год. 30 хв. 29 жовтня 2019 року по 02 год. 32 хв. 30 жовтня 2019 року незаконно, без відповідного законом дозволу, діючи всупереч вимог ст.68 Конституції України, п.1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВР України «про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, п.п. 9,11,15 Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою КМУ від 12 жовтня 1992 року №576 з наступними змінами, п.11.7 Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21 серпня 1998 року №662, носив при собі кастет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

23 лютого 2022 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_8 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000229 від 30 жовтня 2019 року, за згодою із потерпілим ОСОБА_7 та законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Лановецького районного суду Тернопільської області, укладено угоду про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_7 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 надали прокурору письмову згоду на укладення цієї угоди.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у хуліганстві, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням холодної зброї тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України та у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Крім того, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.296 КК України та ч.2 ст.263 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене за ч.4 ст.296 КК України - покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч.2 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, із звільненням від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку згідно норм ст.75 КК України.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та ч.2 ст.263 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України та ч.2 ст.263 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений зазначив, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Судом під час судового засідання з`ясовано, що права, які передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України роз`яснені ОСОБА_4 та йому зрозумілі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 до суду надійшла заява в якій вона підтвердила свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , просила справу слухати в її відсутності, оскільки перебуває за межами України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подав заяву потерпілого ОСОБА_7 , в якій потерпілий підтвердив свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, просить слухати справу в його відсутності, так як він перебуває за межами України.
Також, прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , беручи до уваги письмові заяви потерпілого ОСОБА_7 та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує:
за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням холодної зброї;
за ч.2 ст.263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.296 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, відповідно до ст.12 КК України є не тяжким злочином, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2 ст.469 КПК України і за своїм змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди
про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо
уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені підпунктами 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена 23 лютого 2022 року, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, його особу.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння органу досудового розслідування розкриттю кримінального правопорушення та суду у встановленні істини у справі.
Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити укладену 23 лютого 2022 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_11 угоду про визнання винуватості.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.263 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.296 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_12 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, у справі а саме:

- металевий кастет, який перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області за адресою м.Ланівці вул.Волинська,7 Кременецького району Тернопільської області знищити.

Даний вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1