№ 1-кс/755/1729/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід слідчому судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , заявленої в рамках розгляду скарги на постанову слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 23.07.2022 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 24.02.2020 року,

за участю захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 передано заяву про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 .

Як вбачається з наданих матеріалів журналу судового засідання, 15.09.2022 року під час судового засідання адвокатом ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 в рамках розгляду скарги на постанову слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 23.07.2022 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 24.02.2020 року.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 підтримав повністю та просив її задовольнити виходячи з наступного. Так, він є представником скаржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 24.02.2020 року. У подальшому, він звертався до слідчого про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілими, однак, слідчим було у цьому останнім відмовлено, у зв`язку з чим, він звернувся зі скаргою до слідчого судді на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим. Потім, у суді, ним було заявлено клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження, яке було задоволено, тому він, у подальшому, звернувся з клопотання про ознайомлення з витребуваними матеріалами кримінального провадження, однак, слідчим суддею ОСОБА_6 було йому відмовлено, оскільки, він, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є учасниками кримінального провадження. Вважає, що їй права були обмежені, оскільки останні, як потерпілі, мають право знайомитися з матеріалами кримінального провадження. Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілою особою є особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної чи моральної шкоди. Так, на підставі ухвали слідчого судді від 24.11.2021 року, 02.12.2021 року було проведено обшук та вилучено майно, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому, він вважає, що останні набули статусу потерпілих і мають відповідні права, оскільки їм була завдана шкода кримінальним правопорушенням саме шляхом вилучення майна.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, клопотань про відкладення не надходило.

Особа, якій заявлено відвід слідчий суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлено, пояснень не надходило.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні у справі "Фельдман проти України", порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У цьому випадку, на думку заявника, підставою відводу є наявність у провадженні передумов регламентованих п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, однак, останні в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належними та допустимими доказами у розумінні ст. 83 КПК України.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями слідчого судді при постановленні ним процесуального рішення не є підставою його відводу.

Таким чином, на переконання слідчого судді, відсутні підстави стверджувати про існування у даному випадку обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 .

Доказів особистої упередженості слідчого судді ОСОБА_6 також не було надано заявником.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя:

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід слідчому судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , заявленої в рамках розгляду скарги на постанову слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 23.07.2022 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 24.02.2020 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: