Справа № 491/477/22
Провадження № 1-кп/507/66/2022
Номер рядка звіту 23
В И Р О К
17.08.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Байтали Ананьївського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, співмешкаючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України не маючий судимість,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , який перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 25 листопада 2021 року по 05 червня 2022 року, знаходячись по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу, приниженні її гідності, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , а саме викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.
Зокрема, 25.11.2021, біля 03.00 години, ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої, погрозі застосування фізичної розправи, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 01.02.2022 у справі № 491/1098/21 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 20.12.2021, о 14.20 годині, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 03.02.2022 у справі № 491/1200/21 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 10.02.2022, біля 18.30 години, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 04.04.2022 у справі № 491/100/22 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.
Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (СЕТS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b
ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.
Як вбачається із вказаного, в період з 25.11.2021 по 05.06.2022, у тому числі 25 листопада 2021 року біля 03.00 години, 20.12.2021 о 14.20 годині, 10.02.2022 біля 18.30 години, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство у вигляді словесних образ, погроз, висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, приниженні гідності останньої, тому ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства відносно ОСОБА_5 .
Продовжуючи свої протиправні дії, 05.06.2022, біля 11.30 години, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої.
Внаслідок тривалого періоду вчинення протиправних дій ОСОБА_3 , а саме з 25.11.2021 по 05.06.2022, у потерпілої ОСОБА_5 розвинувся психічний розлад невротичного регістру: «Дисоціативний (конверсійний) розлад моторики» (F 44/4 за МКХ-10), виникнення якого знаходиться в прямому причинно- наслідковому зв`язку із шкодою, яку було спричинено внаслідок скоєних відносно неї протиправних дій.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ст. 126-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, зокрема розповів, що в період з 25 листопада 2021 року по 05 червня 2022 року за місцем свого проживання систематично вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу.
Потерпіла ОСОБА_5 згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у її відсутність.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст.126-1 КК України, за ознакою домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так
і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, проживає із співмешканкою, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не знаходиться. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідків суспільно-небезпечного діяння, особи винного, його ставлення до вчиненого та усвідомлення ним протиправності своїх дій, суд вважає, що для виправлення, перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатнім буде покарання призначене у виді громадських робіт строком двісті годин.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1