Дата документу 26.09.2022 Справа № 937/1532/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 937/1532/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/241/22 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

представника адвоката ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянула 26 вересня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 від 05.08.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001713 від 16.09.2020 року.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 від 05.08.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001713 від 16.09.2020 року.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій остання просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження, матеріали кримінального провадження направити до Запорізької обласної прокуратури для проведення досудового розслідування.

В порядку ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу апеляційного суду доповідачем по кримінальному провадженню для розгляду апеляційної скарги по суті визначено головуючого - суддю ОСОБА_2 у складі колегії суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_6 заявили відвід головуючому - судді ОСОБА_2 та суддям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які входять до складу колегії суддів, зазначивши про наявність обставин, які викликають сумніви у їх неупередженості через вирішення даної скаргою питання, яке стосується інших суддів Запорізького апеляційного суду.

Заслухавши позицію ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_6 з приводу заявленого ними відводу, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заявлений відвід суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, статями 75 та 76 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні та недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 від 05.08.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001713 від 16.09.2020 року. 01.11.2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалив рішення, яким визнав, що ОСОБА_7 є спадкоємцем частини будинку АДРЕСА_1 . Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року скасовано рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2019 року, яким було визнано право власності за ОСОБА_7 на 31/100 частини будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 . Зазначене вище кримінальне провадження було внесено до ЄРДР за фактом не виконання суддями Запорізького апеляційного суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.11.2017 року за правовою кваліфікацією ч.3 ст.382 КК України.

Отже, дійсно матеріали провадження свідчать про вирішення питання, яке стосується інших суддів Запорізького апеляційного суду: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що навіть за відсутності у суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 сумнівів у власній неупередженості, може викликати у апелянта об`єктивні побоювання щодо їх безсторонності внаслідок розв`язання скарги, пов`язаної із діяльністю своїх колег.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії").

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру").

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі "Пуллар проти Сполучного Королівства"). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях "Делкурт проти Бельгії", "Пєрсак проти Бельгії" і "де Куббер проти Бельгії", що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Наведене аргументування також узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 4 грудня 2018 року (справа № 165/108/16-к, провадження № 51-2458км18).

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст.6 Конвенції, ч.1 ст.21, п.4 ч.1 ст.75 КПК України, колегія суддів вважає, що заявлений відвід колегії суддів підлягає задоволенню з огляду на наведені вище вимоги ст.75 КПК України. В даному апеляційному провадженні участь суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід визнати недопустимою, оскільки не сприятиме сприйняттю суду як неупередженого.

Керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

заявлений ОСОБА_7 та її представником - адвокатом ОСОБА_6 відвід головуючому - судді ОСОБА_2 та суддям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які входять до складу колегії суддів, задовольнити.

Кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2022 року передати до канцелярії суду для визначення інших суддів для розгляду вказаного кримінального провадження у відповідності до положень ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4