Справа № 761/6707/20
Провадження №1-кп/761/1840/2022
В И Р О К

іменем України

06 жовтня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001638 від 11.02.2020, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої бухгалтером Управління освіти Шевченківської РДА м. Києва, заміжньої, яка має неповнолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України (в редакції Закону від 13.04.2012),

за участю:

секретарів - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

прокурорів - ОСОБА_7, ОСОБА_8,

захисника - ОСОБА_9,

обвинуваченої - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

У невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_1 виник злочинний умисел направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, ОСОБА_1 03.02.2020 приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи за місцем мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , імітувала порушення порядку в кімнатах квартири, при цьому створюючи штучну видимість вчинення тяжкого злочину, підготувала та винесла з даної квартири наступні речі: грошові кошти в сумі 3000 грн., 2000 доларів США, мультиварку марки «Мулінекс», ноутбук марки «Асус», ноутбук марки «Асер», мобільний телефон марки «Хуавей» та ювелірні вироби з метою обернення їх на свою користь.

Після цього, з метою доведення злочинного умислу до кінця, 03.02.2020 приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 , розуміючи неправдивий характер свого повідомлення, зателефонувала на спеціальну лінію «102» та повідомила про вчинення невідомою особою злочину, а саме крадіжки з проникненням у житло, про що внесено відомості до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень №8637 та в подальшому у ОСОБА_1 прийнято письмову заяву завідомо неправдивого змісту про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі якої 04.02.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001124.

В подальшому, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001124, в ході огляду відеозапису з камери відеоспостереження, встановлено, що злочину не було, а повідомлення ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення є завідомо неправдивим, у зв`язку з чим вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України (в редакції Закону від 13.04.2012).

Обвинувачена ОСОБА_1 виною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, визнала повністю та розказала, що в той час вона закінчувала навчання на магістратурі у зв`язку з чим їй потрібні були гроші. Через складну фінансову ситуацію вона вирішила інсценувати крадіжку, при цьому всі речі, які були начебто викрадені - це її власні речі. Зазначила, що зрозуміла що вчинила неправильно, але з самого початку їй було страшно зізнатись, однак згодом вона розповіла органу досудового розслідування як все було насправді. Так, обвинувачена в судовому засіданні пояснила, що 03.02.2020 року, вона сама взяла речі з квартири в якій проживала разом зі своєю сім`єю, а саме: 2000 доларів США, 3000 гривень, золото, мультиварку, ноутбуки, мобільний телефон - всі ці речі належали їй особисто. Вказані речі вона віднесла до свого автомобіля і потім викликала працівників поліції, яким повідомила, що в квартирі безлад, невідомі особи викрали речі з квартири. Зазначила, що заяву про вчинення злочину підписувала сама, працівники поліції, що приїхали на виклик зафіксували відомості про подію. Уточнила, що розуміла той факт, що вона повідомляє правоохоронцям неправдиві відомості про нібито скоєний злочин. Також обвинувачена повідомила, що спочатку вона зізналась у скоєному родині, а коли її запросили приїхати до поліції, то вона розповіла про вчинене співробітникам правоохоронного органу. Речі та грошові кошти обвинувачена, у присутності працівників поліції, наступного ж дня повернула на місце. Вказувала, що її родина немає з цього приводу претензій до неї. Разом з цим стверджувала, що після її зізнання працівники поліції показали їй відео з камер відеоспостереження.

Обвинувачена просила врахувати, що вона зробила для себе належні висновки, шкодує про вчинене, просить врахувати наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Показання обвинуваченої ОСОБА_1 узгоджуються з фактичними обставинами справи, які викладені в обвинувальному акті. Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими, наданими останньою добровільно.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_1 .

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами, безпосередньо та детально дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- даними рапорту старшого оперуповноваженого СКП ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 від 17.02.2020 року зі змісту якого вбачається, що 07.02.2020 під час надання пояснень ОСОБА_2 повідомила, що вищевказані речі вона сховала сама, а до цього неправдиво повідомила працівників поліції про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення;

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.02.2020, зі змісту якого вбачається, що 04.02.2020 року, за заявою ОСОБА_1 в ЄРДР було внесено відомості про те, що 03.02.2020 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникла до квартири АДРЕСА_3 та викрала два ноутбуки марки «Асер», «Асус», мультиварку «Мулінекс», вироби із золота та срібла, грошові кошти у сумі 3000 грн., 2000 доларів США, що належать ОСОБА_1 , за вказаними обставинами 04.02.2020 розпочато кримінальне провадження №0001124 та 18.02.2020 таке кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.02.2020 року, зі змісту якого вбачається, що 03.02.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві із повідомленням про те, що 03.02.2020 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникла до квартири АДРЕСА_3 та викрала вироби із золота, грошові кошти та техніку, завдавши таким чином ОСОБА_1 шкоди на суму 68900 грн. та 2000 доларів США;

- даними протоколу огляду місця події від 03.02.2020 року зі змісту якого вбачається, що 03.02.2020 року слідчим СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 було проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено, що замок знаходиться в неробочому стані, однак візуальних пошкоджень не виявлено. В ході огляду ОСОБА_1 вказувала слідчій на те, що в неї викрадено мультиварку, грошові кошти, ювелірні вироби, два ноутбуки;

- даними протоколу допиту потерпілої від 04.02.2020 зі змісту якого вбачається, що в ході допиту ОСОБА_1 в якості потерпілої у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001124, остання повідомила працівникам поліції, що 03.02.2022 року вона повернувшись додому виявила, що в квартирі було зламано замок вхідних дверей, а з приміщення було викрадено два ноутбуки, мультиварку, мобільний телефон, грошові кошти, ювелірні вироби;

- даними протоколу огляду відеозапису із камери відео нагляду, розташованої на будівлі паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Кирило-Мефодіївська, буд. 2 від 06.02.2020 року з додатком, зі змісту якого вбачається, що на відеозаписі «шлагбаум - 2 парковка виїзд_3046-3046» зафіксовано, як о 15:44 год. невідома жінка, одягнена в куртку чорного кольору, штани чорного кольору з дитиною виходять з під`їзду будинку АДРЕСА_2 та направляються в праву сторону і зникають з поля зору камери відеонагляду. В подальшому, о 15:50 год. вищевказана невідома жінка повертається до під`їзду будинку АДРЕСА_2 без дитини та заходить в будинок. О 16:06 год. невідома жінка, одягнена в куртку чорного кольору, штани чорного кольору виходить з під`їзду будинку АДРЕСА_2 , в руках даної жінки знаходиться пакет білого кольору округлої форми та сумка коричневого кольору і швидко направляється в праву сторону за даний будинок. О 18:02 год. невідома жінка, одягнена в куртку чорного кольору, штани чорного кольору разом з дитиною до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , без сумки та пакету та заходять в середину;

- даними протоколу огляду місця події від 07.02.2020 року, зі змісту якого вбачається, що 07.02.2020 року ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_4 добровільно видала слідчому грошові кошти у сумі 1100 грн. та 700 доларів США, а також ювелірні вироби та пояснила, що вказані речі вона сама викрала з власної квартири при цьому інсценувавши квартирну крадіжку.

Суд, оцінюючи надані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення злочину, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 383 КК України (в редакції Закону від 13.04.2012).

Призначаючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують її особу, те, що вона раніше не судима, має місце реєстрації та проживання, заміжня, має малолітню дитину 2015 року народження, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, має постійне місце роботи.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.383 КК України (в редакції Закону від 13.04.2012).

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, наявність пом`якшуючої покарання обставини у вигляді щирого каяття у вчиненому, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд обґрунтовано вважає, що призначення такого покарання буде сприяти досягненню мети покарання.

З урахуванням наведеного, наявності однієї пом`якшуючої покарання обставини, даних про особу обвинуваченої, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.

При цьому посилання захисника на те, що обвинувачена ОСОБА_1 працює, має неповнолітню дитину, відсутність збитків в результаті вчинення кримінального правопорушення, її щире каяття, на переконання суду не є достатніми підставами для застосування більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч.1 ст. 383 КК України (в редакції Закону від 13.04.2012), оскільки не свідчить про наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Із клопотаннями про застосуванням запобіжного заходу сторона обвинувачення до суду не зверталась. Отже питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватою за ч. 1 ст. 383 КК України (в редакції Закону від 13.04.2012) і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_3