Провадження № 1-кс/686/2135/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 від 13.01.2022 про закриття кримінального провадження № 0007084 від 05.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження № 0007084, є передчасною та такою, що порушує вимоги КПК України.

Вказує, що ухвалами слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.04.2020 та від 25.03.2021 були скасовані постанови слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, зокрема у зв`язку із не з`ясуванням всіх обставин, які мають суттєве значення для належного досудового розслідування.

На виконання ухвали суду було призначено автотехнічну експертизу, з результатом якої не був ознайомлений ні ОСОБА_6 , ні його адвокат; також не повідомлялися вказані особи і про намір закрити кримінальне провадження.

Вважає, що висновки, які містяться в постанові щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим є необґрунтованими та суперечливими; органом досудового розслідування не вжито необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив її задовольнити. Зазначив, що у вихідних даних постанови про призначення експертизи помилково не зазначено, що у автомобілі знаходилося 2 людини, зокрема водій і свідок ОСОБА_7 . Не погоджується із вихідними даними в частині визначення швидкості руху автомобіля, а також вказує на те, що експертом не зазначено, чи міг водій відповідно до вимог п.12.3 ПДР об`їхати пішохода, попередивши таким чином наїзд на нього.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку представника скаржника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0007084, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як встановлено, оскаржувана постанова слідчого була ухвалена 13 січня 2022 року. Про закриття кримінального провадження скаржник дізнався 14.02.2021 у ході розгляду справи про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Оскаржуючи означену постанову, скаржник звернувся до суду 24.02.2022 року.

За таких обставин вважаю, що строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження скаржником не пропущений, оскільки скаржник ознайомився із змістом постанови слідчого 14.02.2022, про що свідчить відмітка на клопотанні про ознайомлення із матеріалами справи, після чого звернувся до слідчого судді зі скаргою у встановлені законом строки.

Ст.91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст. 2, 284 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

В мотивувальній частині постанови слідчий зазначає про відсутність у діянні ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

З такими висновками слідчого у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий суддя погоджується.

Так, у постанові слідчим наведено мотиви і обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю у діях особи складу кримінального правопорушення.

Такі висновки слідчим побудовані на підставі фактичних даних, здобутих під час досудового розслідування.

Встановлено, що СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007084 від 05.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого від 13.01.2022 указане кримінальне провадження закрите у зв`язку із відсутністю у діях водія ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вказана постанова обґрунтована тим, що у диспозиції ст. 286 КК України вказано, що кримінальна відповідальність за цією статтею наступає у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження або смерть особи, а у даному випадку водій автомобіля «Реugеоt 307» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 своїми односторонніми діями не мав технічної можливості попередити наїзд, а тому дії пішохода ОСОБА_8 перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та пов`язаних з нею негативними наслідками у вигляді отримання тяжких тілесних ушкоджень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 05.11.2016 року біля 00 год. 50 хв. водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Реugеоt 307» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Курчатова зі сторони вул. Проскурівського Підпілля в напрямку до вул. Чкалова міста Хмельницького, неподалік магазину «Вопак», що вул. Курчатова, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який, будучи нетверезим, перетинав проїзну частину вул. Курчатова в невстановленому для цього місці, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля «Реugеоt 307» д.н.з. НОМЕР_1 .

Внаслідок вказаної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 1632 від 30.01.2017 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна шкіри лівої скроневої ділянки голови, рани м`яких тканин лівої надбрівної ділянки голови, лівої щічної ділянки обличчя, перелом лівої скроневої кістки склепіння черепа з переходом на основу черепа, крововилив між лівою скроневою кісткою склепіння черепа та твердою мозковою оболонкою головного мозку, крововиливи м`яких тканин обох навколо-очних ділянок обличчя, крововилив під кон`юнктиву правого очного яблука, що в сукупності складають поняття важкої черепно-мозкової травми, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні в момент заподіяння, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995р. Закриті переломи дистального кінця лівої плечової кістки зі зміщенням уламків ліктьового виростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, а також садна шкіри в проекції лівого ліктьового суглобу за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, згідно тих самих «Правил...». Рана м`яких тканин лівої клубової ділянки тазу, садна лівої половини тазу за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно тих самих «Правил...». Садна шкіри лівої бічної поверхні тулуба, кінцівок (крім саден в проекції лівого ліктьового суглобу) за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки), згідно тих самих «Правил...».

У подальшому в кримінальному провадженні постановою слідчого від 17.01.2017 було призначено автотехнічну експертизу та згідно висновку експерта № 12А від 15.02.2017 встановлено, що швидкість руху автомобіля Peugeot 307 р.н. НОМЕР_1 , яка відповідає залишеним на проїзній частині слідам гальмування довжиною - 20.1 м, складає біля: 59-61.7 км/год.; в заданій дорожній ситуації водій автомобіля Peugeot 307 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку до запитання № 2; в заданій дорожній ситуації водій автомобіля Peugeot 307 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля Peugeot 307 р.н. НОМЕР_1 до лінії руху пішохода ОСОБА_8 з моменту виникнення небезпеки, вказаного в вихідних даних.

Однак, у висновку експерта містилося застереження, що час з моменту початку руху пішохода на шляху, вказаному в вихідних даних, до моменту наїзду менше часу руху автомобіля Peugeot 307 р.н. НОМЕР_1 в загальмованому стані до місця наїзду. Це свідчить про те, що водій застосував гальмування в зв`язку з будь-якою іншою небезпекою (перешкодою) для свого руху, або значення параметрів руху учасників даної пригоди відрізняються від заданих в вихідних даних.

У зв`язку із цим застереженням, постановою прокурора Хмельницької місцевої прокуратури від 28.04.2017 було скасовано постанову слідчого від 05.03.2017 про закриття кримінального провадження та зазначено про необхідність проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та допиті як свідка ОСОБА_11 , очевидця ДТП, з метою встановлення фактичного темпу руху та часу подолання відстані потерпілим ОСОБА_8 з моменту виходу на проїзну частину дороги до моменту наїзду на пішохода ОСОБА_8 автомобілем під керуванням ОСОБА_9 .

З метою усунення вказаних недоліків, 10.08.2017 були відібрані показання у свідка ОСОБА_11 та 04.06.2018 проведено слідчий експеримент за його участю.

04.06.2018 допитано як свідка ОСОБА_10 та 07.06.2018 проведено слідчий експеримент за участю вказаного свідка.

З урахуванням здобутих у ході досудового розслідування доказів на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 25.03.2019 у кримінальному провадженні автотехнічну експертизу та отримано висновок експерта № 1688/19-26 від 05.12.2019 про те, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Peugeot 307» р.н. НОМЕР_2 М ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 «Правил дорожнього руху України» та в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Peugeot 307» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом застосування своєчасного гальмування із зупинкою керованого ним транспортного засобу до місця наїзду з моменту виникнення небезпеки для його руху, вказаного у вихідних даних при визначеній швидкості руху автомобіля «Peugeot 307» 59,0-61,7 км./год.

Постановою слідчого від 16.01.2019 кримінальне провадження №0007084 від 05.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10.04.2020 означена постанова слідчого була скасована у зв`язку із необхідністю проведення слідчого експерименту за участю потерпілого та при можливості за участю свідка ОСОБА_7 .

09.09.2020 свідок ОСОБА_12 звернулася до слідчого із заявою, у якій повідомила, що не пам`ятає обставини ДТП у зв`язку із спливом значного проміжку часу; наїзду на пішохода не бачила, оскільки безпосередньо перед тим переглядала повідомлення у телефоні.

Постановою слідчого від 05.02.2021 кримінальне провадження №0007084 від 05.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Однак, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 25.03.2021 означена постанова слідчого була скасована у зв`язку із необхідністю проведення слідчого експерименту за участю потерпілого та вирішення питання про призначення повторної експертизи.

На виконання даних вказівок 10.09.2021 за участю потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_3 було проведено слідчий експеримент та зафіксовано у ході проведення вказаної слідчої дії відомості, які стосуються обставин кримінального правопорушення та які у подальшому були враховані при визначенні вихідних даних, необхідних для проведення експертизи та викладені у постанові слідчого від 16.12.2021 про призначення авто-технічної експертизу (а.с.133-134).

У висновку експерта № СЕ-19/102-21/18138-ІТ від 06.01.2022 викладені висновки, згідно яких: в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Peugeot 307» р.н. НОМЕР_2 М ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 «Правил дорожнього руху України»; в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода; в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Досудове розслідування цього кримінального провадження проводилося за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до положень ст.283 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування.

Норма п.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.

Дослідженими матеріалами кримінального провадження встановлено, що в даній дорожній обстановці при умові розвитку механізму ДТП, вказаного у постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 з технічної точки зору регламентувалися п.12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху.

Зокрема, відповідно до п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно із п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували порушення водієм ОСОБА_9 вимог п.12.2, 12.3, 12.4 ПДР.

Отже, висновки у оскаржуваній постанові слідчого є по суті правильними, оскільки у обставинах, які існували станом на момент дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода ОСОБА_8 та не допускав порушень ПДР.

Викладені обставини виключають наявність в діях ОСОБА_9 ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_9 порушень правил безпеки дорожнього руху.

Слідчий суддя не бере до уваги твердження сторони захисту про невірне зазначення вихідних даних у постанові про призначення експертизи, зокрема про те, що автомобілі перебував один пасажир, а не 2 людини, що вплинуло на визначення швидкості його руху, оскільки у п. 2 вихідних даних постанови про проведення судової автотехнічої експертизи від 16.12.2021 чітко зазначено, що автомобіль «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 керувався ОСОБА_9 , а в автомобілі був один дорослий пасажир.

При цьому, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; пасажир - особа, яка користується транспортним засобом і перебуває в ньому, але не причетна до керування ним.

Отже, вказівка у вихідних даних на те, автомобіль «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 керувався ОСОБА_9 , а в автомобілі був один дорослий пасажир очевидно свідчить про те, що на момент ДТП у автомобілі перебувало 2 людини, що відповідає обставинам кримінального провадження та про що вірно зазначено у постанові про призначення автотехнічної експертизи.

Щодо непогодження із вихідними даними щодо швидкості руху автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 слід зазначити наступне.

Згідно із п.п. 1.1.2 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 основними завданнями автотехнічної експертизи є: установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди. Швидкість руху транспортних засобів, виходячи з їх пошкоджень, може визначатися за допомогою програмних комплексів з дослідження механізму ДТП, що рекомендовані для впровадження в експертну практику.

У дослідницькій частині висновку експерта № СЕ-19/102-21/18138-ІТ від 06.01.2022 експертом визначено швидкість руху автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 , яка відповідає довжині слідів гальмування та є рівною значенням біля 57-61.7 км./год. та визначається за формулою, яка враховує час наростання сповільнення автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 , усталене сповільнення технічно справного автомобіля «Peugeot 307» при гальмуванні на горизонтальній ділянці дороги; довжину сліду гальмування коліс, колісну базу.

Отже, швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_9 була визначена експертним шляхом за критеріями, визначеними Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998.

Щодо заперечення представника потерпілого про те, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., то слід зазначити, що п. 12.4 Правил дорожнього руху у редакції, яка діяла станом на момент дорожньо-транспортної пригоди (05.11.2016) дозволявся рух транспортних засобів у населених пунктах із швидкістю не більше 60 км/год.

Непогодження представника скаржника із формулюванням п. 3 висновку експерта № СЕ-19/102-21/18138-ІТ від 06.01.2022 щодо відсутності у водія автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, зокрема у частині відсутності висновку щодо можливості об`їзду перешкоди, слідчий суддя оцінює критично, оскільки у даному випадку висновок експерта слід тлумачити комплексно, узгоджуючи пункт 3 із пунктом 2 та 4 висновку, у якому зазначено, що в заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_13 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п.12.2., 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху та що в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах, вказаних у постанові про призначення експертизи в діях водія автомобіля «Peugeot 307» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_13 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження, за наведених обставин, відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Недоліки резолютивної частини постанови слідчого, зокрема незазначення у діях якої саме особи відсутній склад кримінального правопорушення на законність постанови слідчого у даному конкретному випадку не впливають, оскільки із її змісту (арк..4 постанови, абз. 4) убачається, що слідчий конкретно зазначив, що об`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення відсутні у діях ОСОБА_9 .

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що вона є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зібраним доказам була надана об`єктивна юридична оцінка та прийнято обґрунтоване та мотивоване процесуальне рішення.

Враховуючи вищевказані обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що складена слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_4 постанова від 13 січня 2022 року про закриття кримінального провадження №0007084 є мотивованою та обґрунтованою, а тому враховуючи відсутність підстав для її скасування, вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.04.2022 року.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1