Справа № 308/5704/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000039 від 27.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000039 від 27.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000039 від 27.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел на придбання права власності на земельну ділянку в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району Закарпатської області, у порушення порядку визначеного в Конституції України та земельному законодавстві України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою незаконного збагачення, використовуючи підроблений, невстановленою досудовим розслідуванням особою, офіційний документ виписку з рішення Буштинської селищної ради від 28 серпня 2001 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність громадянам», згідно якої ОСОБА_4 нібито було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,82 га для ведення особистого підсобного господарства, незважаючи на те, що вичерпний перелік підстав набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені ст. ст. 116, 118 Земельного Кодексу України, усвідомлюючи свої злочинні дії, 17 липня 2018 року звернулася до ФОП ОСОБА_6 , приховавши від останнього факт підроблення вказаного офіційного документа, що став підставою незаконного придбання права на земельну ділянку розташовану в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району, та замовила в нього виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для чого надала вказану підроблену виписку з рішення Буштинської селищної ради від 28 серпня 2001 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність громадянам», достовірно знаючи, що рішення Буштинською селищною радою про надання їй у власність вищенаведеної земельної ділянки, не приймалося.

В подальшому, ОСОБА_4 , 02 серпня 2018 року звернулася до відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області для державної реєстрації земельної ділянки розташованої в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району, для чого надала розроблену ФОП ОСОБА_6 технічну документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в якій знаходився підроблений офіційний документ виписка з рішення Буштинської селищної ради від 28 серпня 2001 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність громадянам». Того ж дня, державним кадастровим реєстратором відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_7 , від якої ОСОБА_4 приховала факт підроблення вказаного офіційного документа, що став підставою незаконного придбання права на земельну ділянку розташовану в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району, за результатами розгляду поданої ОСОБА_4 документації, внесено дані про формування земельної ділянки на землях комунальної власності до Єдиної державної геоінформаційної системи - Державного земельного кадастру, присвоєно кадастровий номер, відкрито Поземельну книгу та зареєстровано земельну ділянку площею 0,81 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району з кадастровим номером :03:001:0052.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, достовірно знаючи про те, що жодних підстав для придбання права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0052 у неї не має та рішення Буштинсьої селищної ради про передачу їй у приватну власність даної земельної ділянки не приймалось, будучи обізнаною про підробку виписки з вказаного рішення, 27 серпня 2018 року подала державному реєстратору Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_8 , підроблений офіційний документ виписку з рішення Буштинсьої селищної ради від 28 серпня 2002 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», копію власного паспорта громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, приховавши від останньої факт підроблення вказаного офіційного документа, що став підставою незаконного придбання права на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0052. Цього ж дня, ОСОБА_8 , за результатами розгляду поданої ОСОБА_4 документації, було прийнято рішення щодо внесення відомостей про реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0052, яке стало підставою вибуття земельної ділянки з комунальної власності Буштинської селищної ради, Тячівського району.

Таким чином, ОСОБА_4 , в повній мірі реалізувала свій злочинний умисел на придбання права власності на земельну ділянку в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району, в порушення порядку визначеного в Конституції України та земельному законодавстві України, в результаті чого, шляхом обману, позбавила Буштинську селищну раду, Тячівського району, права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0052 площею 0,81 га, ринковою вартістю 1 696 671, 69 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, достовірно знаючи, що право на розпорядження земельною ділянкою за кадастровим номером :03:001:0052 площею 0,81 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району Закарпатської області, набуте нею внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, з метою приховання злочинного походження вказаного об`єкту нерухомого майна, володіння ним та приховування походження прав на вказаний об`єкт нерухомості, усвідомлюючи свої злочинні дії, 21 серпня 2018 року перебуваючи у приміщені приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 , надала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довіреність, якою уповноважила останнього продати належну їй земельну ділянку, що розташована в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району Закарпатської області, площею 0,81 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Наділі, 20 листопада 2018 року, ОСОБА_6 перебуваючи у приміщені приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 , діючи від імені ОСОБА_4 , уклав із ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , договір купівлі продажу земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0052 площею 0,81 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району Закарпатської області, реальна ринкова вартість якої становить 1 696 671, 69 гривень.

Разом з цим, при оформленні та підписанні договору купівлі продажу земельної ділянки, приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 були внесені відомості до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна із визначенням власника земельної ділянки ОСОБА_10 відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки від 20 листопада 2018 року.

Відповідно, ОСОБА_4 , реалізувала набуте нею унаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння право на розпорядження земельною ділянкою за кадастровим номером :03:001:0052 площею 0,81 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в смт. Буштино, урочище «Руськополівське», Тячівського району Закарпатської області та відчужила її за оплатним договором купівлі продажу земельної ділянки на суму 45 181, 80 гривень.

Як вказано у клопотанні, 07.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема вилученою документацією, а саме матеріалами технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :03:001:0052, матеріалами реєстраційної справи №244, довіреністю за №838 від 21.08.2018, договором купівлі продажу земельної ділянки за №1108 від 20.11.2018, висновками судової оціночноземельної експертизи, судових почеркознавчих експертиз, судової технічної експертизи документів, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки, показами свідка ОСОБА_6 та інших свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні вказано на те, що ОСОБА_4 , зокрема підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких, і за яке їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
При обґрунтуванні клопотанні слідчий посилається на положення ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, зокрема вказує і на те, що решт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У клопотанні вказано на те, що як встановлено у ході досудового розслідування, підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить будинок, загальною площею 84.65 м?, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так слідчий зазначає, що на підставі вищевикладеного, та з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на відчуження майна, та для забезпечення конфіскації майна як виду покарання у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 /

На переконання слідчого, незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , а саме на будинок, загальною площею 84.65 м?, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_11 . З метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання про накладення арешту на майно розглянути без участі підозрюваної ОСОБА_4 .

Слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено існування обставин передбачених ч. 2 ст. 172 КПК України, що могло б слугувати підставою для розгляду вказаного клопотання без повідомлення підозрюваного, його захисника.
Слідчий в судове засіданні не з`явився, подав клопотання, про розгляд без його участі, підтримує клопотання просить задоволити.

Власник майна та його захисник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 172 Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Так, слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000039 від 27.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

07.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема вилученою документацією, а саме матеріалами технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :03:001:0052, матеріалами реєстраційної справи №244, довіреністю за №838 від 21.08.2018, договором купівлі продажу земельної ділянки за №1108 від 20.11.2018, висновками судової оціночноземельної експертизи, судових почеркознавчих експертиз, судової технічної експертизи документів, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки, показами свідка ОСОБА_6 та інших свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, ОСОБА_4 , зокрема підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких, і за яке їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Згідно санкції ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:спеціальної конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно ч. ч. 4,5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Звертаючись до слідчого судді із вказаним клопотанням слідчий зазначає, що з метою запобігання вчинення будь- яких дій спрямованих на відчуження майна, та для забезпечення конфіскації майна як виду покарання у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 .
Окрім того, при мотивуванні клопотання слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить будинок, загальною площею 84.65 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на із забороною відчуження та розпорядження на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , а саме на будинок, загальною площею 84.65 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .

Разом із тим, згідно наявного в матеріалах клопотання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав приватної власності на нерухоме майно №285367865, дата здійснення запиту не вказана.

Окрім того, щодо параметрів запиту такий містить лише РНОКПП, однак відсутні відомості про ПІБ особи.

ВІДОМОСТІ З ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО За вказаними параметрами запиту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.
ВІДОМОСТІ З РЕЄСТРУ ПРАВ ВЛАСНОСТІ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО За вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

Наявні у витягу виключно відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про наявність обтяження у виді іпотеки на нерухоме майно, а саме будинку, адреса: АДРЕСА_1 .

В порушення пункту 2 та 3 частини 2 статті 171 КПК України слідчим у клопотанні не вказано чіткий перелік майна, яке належить арештувати та знаходиться за адресою: адресою АДРЕСА_1 (опис об`єкту: споруди, площа, готовність тощо, враховуючи наявність різних споруд згідно доданого до клопотання витягу), кому належить, (з урахуванням належності вказаного майна на праві часткової власності), а також не додано документів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Окрім того, слід вказати і на те що оскільки у витягу відсутня дата здійснення запиту, слідчий суддя позбавлений можливості встановити актуальність такої інформації на час розгляду поданого клопотання.

Звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий вказує на те, що підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні є саме ОСОБА_4 .. При цьому, у клопотанні, вказано на те, що майно на яке слідчий просить накласти арешт перебуває у спільній сумісній власності, як підозрюваної особи так і ОСОБА_11 . Про причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення в клопотанні не йдеться. Крім того не враховано, що згідно поданого витягу іпотеко держателем вказано ПАТ «Укрсиббанк». Обґрунтованість накладення арешту на майно у цій частині відсутнє.

Статтею 41 Конституції України, а також статтею 16 КПК України передбачені права, які регулюють право власності та захист права власності державою, у статті 1 протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набула чинності для України 11 вересня 1997 року, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Тобто, власник майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.
При цьому, відповідно до п.3 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
З матеріалів що додані до клопотання вбачається, що в ньому відсутні документи про підтвердження права власності на вказані у клопотанні транспортні.
Таким чином слідчий суддя позбавлений можливості повідомити власників майна про час та дату розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно.
Зі змісту вказаного клопотання, а також доданих до нього матеріалів вбачається, що актуальної інформації щодо підтвердження права власності підозрюваної особи, на об`єкт нерухомого майна чи його частину, арешт на яке просить накласти слідчий, таке не містить.
Згідно ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000039 від 27.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1