Справа № 199/3982/22
ВИРОК
іменем України
05.07.2022 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000113 від 03.06.2022 відносно:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Панютине Лозівського району Харківської області, громадянки України, освіта середня, заміжньої, яка має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:

1) В середині грудня 2021 року в денний час, точні дата та час не встановлені, у ОСОБА_3 , яка мала у володінні завідомо для неї підроблене свідоцтво на своє ім`я про вакцинацію/профілактику від COVID-19, яке посвідчує проходження вказаного щеплення, виник протиправний умисел, направлений на заволодіння державними коштами в сумі 1000 гривень.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , розуміючи, що наявне у неї міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане 16.09.2021 на її ім`я, є підробленим, оскільки ОСОБА_3 не проходила в установленому законом порядку процедуру вакцинації та отримання такого документа, знаючи про те, що відповідно до програми єПідтримка, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України за № 1272 від 09.12.2021 «Про деякі питання надання допомоги в рамках програми «єПідтримка», вона має право отримати грошові кошти в сумі 1000 гривень, як громадянин України, який має у мобільному застосунку "Дія" сформований сертифікат, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, сформувала у мобільному застосунку "Дія" вказаний сертифікат. Після чого, через застосунок «Приват24» подала заявку на оформлення електронної картки єПідтримка.
В результаті вказаних дій ОСОБА_3 у мобільному застосунку «Приват24» отримала електронну банківську картку за № НОМЕР_1 , термін дії 12/25, на яку 30.12.2021 було зараховано грошові кошти в сумі 1000 гривень, які ОСОБА_3 привласнила та розпорядилась на власний розсуд.
Діями ОСОБА_3 державі в особі Лозівської районної військової адміністрації спричинена матеріальна шкода на суму 1000 гривень.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

2) Крім того, відповідно до підпункту 1, 2 пункту 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій повинні забезпечити:
- контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 № 2153;
- відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.
В порушення вказаних норм, у ОСОБА_3 , яка мала у володінні завідомо для неї підроблене свідоцтво на своє ім`я про вакцинацію/профілактику від COVID-19, яке посвідчує проходження вказаного щеплення, виник протиправний умисел, направлений на використання вказаного підробленого свідоцтва з метою працевлаштування до відділення поштового зв`язку «Панютине» Харківської дирекції АТ «Укрпошта».
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, ОСОБА_3 05.01.2022 в денний час, більш точний час не встановлений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою працевлаштування на посаду листоноші відділення поштового зв`язку «Панютине» Харківської дирекції АТ «Укрпошта», пред`явила начальнику вказаного відділення завідомо для неї підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане 16.09.2021 та посвідчене лікарем загальної практики - сімейним лікарем комунального некомерційного підприємства «Лозівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Лозівської міської ради ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що вона не проходила в установленому законом порядку процедуру вакцинування, тим самим умисно використала завідомо підроблений документ, в результаті чого 06.01.2022 була працевлаштована на посаду листоноші 1 класу у відділенні поштового зв`язку Панютине Харківської дирекції АТ «Укрпошта».
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які виразились у використання завідомо підробленого документу, кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:
- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності її захисника ОСОБА_8 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- письмова заява представника потерпілого ОСОБА_9 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілої, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є умисними, закінченими кримінальними проступками, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, вперше притягається до кримінальної відповідальності, заміжня, має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання на ОСОБА_3 скарг не надходило.
Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченій, суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає такі види покарання:
- штраф від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин;
- виправні роботи на строк до двох років;
- обмеження волі на строк до трьох років.
Санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає такі види покарання:
- штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- арешт на строк до шести місяців;
- обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 КК України арешт не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому виповнилося 5 років, відповідно обвинуваченій неможливо призначити покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді арешту.
Згідно ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто віком 9 та 5 років, відповідно обвинуваченій неможливо призначити покарання за ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі.
Обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована, а тому суд не може призначити їй покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді виправних робіт, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого.
Суд вважає, що призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу є недоцільним через її неплатоспроможність, враховуючи те, що мінімальний розмір штрафу складає дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34000 гривень.
У відповідності до ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
Згідно ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи відбуваються не більш як чотири години на день.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд вважає необхідним остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченої.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їх покарання:
-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк двісті годин.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.
Речові докази: копії журналів вакцинації; скріншоти із бази Medcard24; сертифікат щодо вакцинації міжнародне свідоцтво про вакцинацію; скріншоти із за стосунку «Приват24» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1