Справа №521/354/20
Провадження 1-кп/521/374/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.Л.

з секретарем - Чебановою С.В.,

за участю:

прокурора Сушка В.М.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 11.12.2019 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Десна, Козелецького району, Чернігівської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, не одруженого, не маючого непрацездатних осіб на утриманні, працюючого волонтером-консультантом по роботі із залежними особами в реабілітаційному центрі «Ісус - Агнець Божий», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (реабілітаційний центр «Ісус - Агнець Божий»), раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді курсанта першого курсу 381 навчальної групи факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення військової академії м. Одеса у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану 30.09.2019 року о 08 годині 00 хвилин не з`явився вчасно до розташування Військової академії м. Одеси, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно перебував поза межами військової академії м. Одеси до 27.11.2019 року за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю. Обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що дійсно в період з 30.09.2019 року по 27.11.2019 року ухилився від обов`язків військової служби внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, а також тяжкої хвороби мати. На момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді курсанта першого курсу 381 навчальної групи факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення Військової академії м. Одеса. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_1 підтвердив, що в період з 30.09.2019 року по 27.11.2019 року ухилявся від обов`язків військової служби проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Показання обвинуваченого ОСОБА_1 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Зважаючи на те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, покази обвинуваченого суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам, встановленими судом.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем, крім строкової служби.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин .

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ч. 4 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу ОСОБА_1 , його вік та соціальне положення; стан здоров`я (особа без інвалідності); те, що особа осудна та працездатна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; вперше притягується до кримінальної відповідальності; непрацездатних осіб на утриманні не має; відсутність тяжких наслідків; повне визнання вини та щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки; ставлення обвинуваченого до вчиненого, та готовність нести за це відповідальність; наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_1 , та його ставлення до вчиненого, позицію прокурора в судових дебатах, про те, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуто без ізоляції обвинуваченого від суспільства, а також враховуючи, що обвинувачений на теперішній час виконує місіонерське служіння в реабілітаційному центрі «Ісус Агнець Божий» для алко- і наркозалежних, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_1 , покарання у виді позбавлення волі, що передбачене санкцією ч. 4 ст. 407 КК України з подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_1 , не обирався. Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

До набрання вироком суду законної сили, будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя Н.Л. Кузьменко