Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України; ст. ст. 75, 76 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

28 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0000138, внесеному до ЄРДР 20.02.2021 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Теплик Теплицького району Вінницької області, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно із п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 відповідні процесуальні обов`язки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоди у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень.

Також вирішені питання про долю речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Цим вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху, як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_7 , 20.02.2021 приблизно о 15 год. 02 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», р.н. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по прилеглій території ТОВ «Універсам Харків», розташованого по вул. Вербицького, 30 у м. Києві, з метою подальшого виїзду на проїзну частину дороги.

В цей час, по зазначеній прилеглій території, позаду вказаного автомобіля, в попутному з ним напрямку, рухався пішохід ОСОБА_10 .

Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, підпункт «б» п. 2.3 та п. 10.9 Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 1.7 водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності;
- підпункт «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;
- п. 10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_7 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по прилеглій території будинку № 30, розташованого по вулиці Вербицького у місті Києві, на якій знаходяться місця стоянки транспортних засобів, магазини, майданчики і зони відпочинку, маючи об`єктивну змогу усвідомлювати, що на даній ділянці дороги найбільш вірогідна появи пішоходів, в тому числі й осіб похилого віку, тому в будь-який момент дорожня обстановка може змінитися, усвідомлюючи, що перебуває в умовах обмеженої оглядовості з робочого місця водія, обумовленої рухом заднім ходом та конструктивними особливостями транспортного засобу, достовірно знаючи, що рух на вказаній ділянці вимагає особливої уваги від водіїв, маючи можливість звернутися за допомогою до інших осіб, створюючи небезпеку для здоров`я громадян, не зміг відповідно оцінити дорожню обстановку та обрати безпечні прийоми керування, внаслідок чого, задньою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який рухався по прилеглій території, позаду вказаного вище транспортного засобу, в попутному з ним напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правого кульшового суглобу: перелом шийки правої стегнової кістки (зі зміщенням уламків), які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Тілесні ушкодження отримані ОСОБА_13 під час дорожньо-транспортної пригоди мають прямий причинний зв`язок.

Порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, підпункт «б» 2.3 та 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Не погодившись з ухваленим місцевим судом вироком прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: вирок Дарницького районного суду міста Києва від 25.11.2021 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію дій останнього, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скануванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, через м`якість.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд жодним чином не вмотивував своє рішення не призначити обов`язкове додаткове покарання обвинуваченому.

Наголошує на тому, що щире каяття жодним чином не виправдовує не призначення обов`язкового додаткового покарання та застосування норм ст. 69 КК України.

Вважає, що суд залишив поза увагою характер допущеного винним порушення Правил дорожнього руху України та немає підстав для не позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

Вказує, що призначення основного покарання без додаткового є м`якшим за призначення основного та додаткового покарання одночасно.

Позиції учасників судового провадження

До початку розгляду апеляційної скарги по суті, від прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 надійшла заява про відмову від поданої апеляційної скарги на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 .

В судовому засіданні 30.06.2022 р. прийнята заява від адвоката ОСОБА_14 , який діє у захист прав та інтересів потерпілого ОСОБА_9 , про відмову від апеляційної скарги та закрите провадження за його апеляційною скаргою.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції не оскаржений.

Мотиви Суду

Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю в зв`язку з відмовою від апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 403 ч. ч. 1, 2, 405, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України, закрити в зв`язку з відмовою від апеляційної скарги прокурора.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_15 з ю б і н ОСОБА_16 . М и к о л ю ОСОБА_17 Ш р о л ь