Справа № 461/1512/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/751/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2022 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2022 року клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення СВ Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_10 задоволено та застосовано до

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою визначено до 24 жовтня 2022 року.
На ухвалу слідчого судді захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання задоволити частково, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_6 розмір застави в межах п.3 ч. 5 ст. 183 КПК України.
В обґрунтування апеляційних вимог покликаються на те, що в оголошеній ОСОБА_6 підозрі, сторона обвинувачення ставить у провину 21 публікацію у яких містяться ознаки кримінального правопорушення, однак відповідно до висновку експерта ознаки кримінально караного діяння містяться у висловлюваннях в 11 публікаціях.
Звертають увагу на те, що експерт ОСОБА_11 проводячи сематико-текстуальне дослідження, вийшла за межі своїх повноважень, надала оцінку емоційної складової, яка відноситься до компетенції психолого-лінгвістичної експертизи. У своєму висновку експерт висловам вираженим у формі оціночного судження та фактичного твердження надає форму закликам та пропаганді.

Зазначають, що при обранні запобіжного заходу слідчим суддею в основу рішення покладеного особливу тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 злочинів проти основ національної безпеки та тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватості.

Зазначенні у клопотанні ризики є недоведеними, та існування таких не перевірено слідчим суддею.

Наголошують, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_6 визнає те, що дійсно до середини 2017 року мав відношення до адміністрування низки сайтів та груп у соціальних мережах, надання технічної підтримки, у тому числі групі «ЛНР», розміщував певні так звані «проросійські» пости, але з другої половини 2017 року, його світогляд та політичні переконання змінювались і з другої половини 2017 року він не вчиняв жодних дій, які йому інкриміновані, як злочин у період 2018-2022 років.

Звертають увагу на те, що жодного доказу про те, що саме ОСОБА_6 , після початку 24.02.2022 повномасштабної війни росії проти України, розміщував у квітні - травні 2022 року публікації, які йому інкриміновано як злочини, - прокурором слідчому судді не надано, в ході розгляду клопотання не досліджувались.

Отже, фактично ОСОБА_6 під час дії воєнного стану оголошено підозру за злочини, які, (згідно тексту підозри та його власних показань) і він вчинив у період до 2018 року, жодних доказів про те, що ОСОБА_6 під час дії воєнного стану вчиняв діяння, визначені, як злочин проти основ національної безпеки, - прокурором не надано, слідчим суддею не досліджено.

Саме такі доводи, на переконання сторони захисту, вказують на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи щодо не визначення розміру застави при обранні щодо ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_6 , який брав участь в розгляд і апеляційної скарги в режимі відеоконференції, його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, просив її задоволити.

Прокурор ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду апеляційну скаргу заперечив, судове рішення вважає законним та обґрунтованим, просить ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , виступ захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, дослідивши матеріали клопотання та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу захисників слід залишити без задоволення з таких підстав.

25 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, про наявність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Так, необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею підставно мотивовано тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин у проти основ національної безпеки України, тому врахувавши вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальні правопорушення, а значить підтверджують наявність обгрунтованої підозри.

Доводи захисників, що пред`явлена підозра ОСОБА_6 є необгрунтованою, а докази того, що ОСОБА_6 під час дії воєнного стану вчиняв діяння, визначені, як злочин проти основ національної безпеки України слідчим суддею не перевірено апеляційний суд до уваги не бере та наголошує на тому, що оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для обрання та застосування певного запобіжного заходу.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на позицію, викладену у рішенні від 28.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88, відповідно до якої, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що за таких обставин слідчий суддя, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, підставно не визначив розмір застави.

Наведені вище дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а також доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наявним ризикам.

Правових підстав для обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_6 тримання під вартою без визначення розміру застави здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційних скарг.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2022 року про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4