Справа № 947/7615/22
Провадження № 1-кп/947/733/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2022 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000480 від 26.02.2022, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, азербайджанець, громадянина України, з середньою освітою, одружений, має на утримані 4 малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м.Одеси 05.04.2022 надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України разом з угодою про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 звернулися до суду з клопотанням про затвердження угоди про визнання винуватості від 31.03.2022.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за наступних обставин.
У невстановлений слідством день та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місті, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Так, 26.03.2022 у період часу з 08:38 год. по 09:18 год. під час проведення обшуку автомобілю марки «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , співробітниками Національної поліції в Одеській області, у салоні зазначеного автомобілю, між водійським сидінням та панеллю керування, виявлено 15 боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї - пістолетних патронів калібру 9x19мм, які ОСОБА_3 достовірно знаючи, що вказані предмети є заборонені у вільному обігу, умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав та зберігав у вказаному транспортному засобі в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затверджене Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року), Інструкції Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної та охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1988 р., Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» та додатку №1 до вказаної постанови («Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України»).
Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Як вбачається з обвинувального акту, угоди про визнання винуватості і в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
ОСОБА_3 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку встановленого судом не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, злочини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , який займається волонтерською діяльністю в умовах воєнного стану, характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого. Згідно довідкок науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Одеській області процесуальні витрати складають 1716,20 грн., які повинні бути стягнені з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 31.03.2022 про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати в сумі 1716 (Одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 20 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази у справі, вказані в п.1 постанови слідчого від 26.03.2022, а саме: 15 боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї - пістолетних патронів калібру 9x19мм, після набрання вироком законної сили, передати в розпорядження начальника ГУНП в Одеській області.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту - скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1