Провадження № 1-кп/522/218/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008974 від 03.10.2015 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-20.12.2018 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. ч. 1, 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
-15.04.2019 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
-25.06.2020 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
-29.09.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи

Так, 03.10.2015 приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_6 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 знаходились на розі вул. В. Арнаутська та пров. Заславського у м. Одесі, де зустріли раніше не знайому їм ОСОБА_7 ..
Підійшовши ближче, на шиї ОСОБА_7 вони побачили золотий ланцюжок з хрестиком та булавкою, який визначили предметом свого злочинного посягання шляхом подання один одному умовних знаків.
Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, направленого па відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , ОСОБА_6 пришвидшив ходу обійшовши ОСОБА_7 зі спини, в той час, як ОСОБА_3 , залишився у полі зору останньої.
У подальшому, знаходячись за спиною ОСОБА_7 , ОСОБА_6 шляхом ривка, зірвав з її шиї золотий ланцюжок, вагою 17 грам, вартістю17 000 грн. на якому знаходилась золота булавка, вагою 2 грама, вартістю 2 000 грн.та золотий хрестик, вагою 4 грама, вартістю 4 000 грн., після чого, намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, проте був втриманий громадянами, які перебували поруч.
У свою чергу ОСОБА_3 , з метою надати можливість ОСОБА_6 залишити місце вчинення кримінального правопорушення, почав відволікати увагу ОСОБА_7 , виголошуючи слова обурення вчиненим діянням, після чого побіг за ОСОБА_6 , начебто з метою затримати останнього.
У подальшому, порівнявшись з ОСОБА_6 та маючи реальну можливість затримати його, ОСОБА_3 не вжив до цього будь-яких заходів, натомість продовжив разом з ОСОБА_6 залишати місце кримінального правопорушення до його затримання перехожими.
Таким чином своїми спільними умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відкрито заволоділи майном ОСОБА_7 , спричинивши їй матеріальну шкоду у розмірі 23 000 грн..

Оцінка суду щодо кваліфікації досудовим слідством вищенаведених дій обвинуваченого.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючою ознакою відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (ч. 3 ст. 349 КПК України).
Так, обставини вчинення ОСОБА_3 злочину встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, з огляду на наступне.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, та підтвердив вищевикладені обставини вчинення злочину. У скоєному щиро покаявся.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.
Оскільки обвинувачений визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Мотиви суду

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним злочину, та, діючи згідно ст. 337 КПК лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до вищевказаного обвинувального акту, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, позитивну характеристику з навчального закладу та те, що останній має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Так, обвинувачений являється раніше неодноразово судимою особою, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для своєї поведінки не зробив та вкотре вчинив корисливі злочини, спрямовані на заволодіння чужим майном. Тому, з урахуванням зазначених обставин кримінального провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.
Оскільки виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні злочину, події якого мали місце до постановлення вироку Малиновським районним судом м. Одеси від 29.09.2021 року, яким останнього визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та засуджено до 4 років позбавлення волі, при призначенні покарання слід керуватись ч. 4 ст. 70 КК України, при цьому суд вважає можливим застосувати принцип часткового приєднання до призначеного покарання не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Крім того, з огляду на наявність вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 29.09.2021 року, у строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 , необхідно зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.06.2020 року, у виді позбавлення волі, а саме в строк відбування покарання ОСОБА_3 , необхідно зарахувати час з 25 червня 2020 року по день набрання законної сили вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 29.09.2021 року.
Також, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України та Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 03.10.2015 року по 13.02.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження не підлягають скасуванню у зв`язку із постановленням кінцевого рішення по справі, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо наявності таких заходів у даному кримінальному провадженні.
У кримінальному провадженні експертні дослідження не проводились, у зв`язку з чим витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільного позову матеріали кримінального провадження не містять.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 29.09.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 , зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.06.2020 року, у виді позбавлення волі, а саме в строк відбування покарання ОСОБА_3 , зарахувати час з 25 червня 2020 року по день набрання законної сили вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 29.09.2021 року.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 03.10.2015 року по 13.02.2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.
Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, повернути ОСОБА_8 заставу у розмірі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень внесену за ОСОБА_3 , згідно квитанції №17179116 від 10.02.2017 року.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: