Справа № 346/2435/22
Провадження № 1-кс/346/523/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність посадових осіб Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внести відомості,-
в с т а н о в и в:
29.06.2022 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій зазначає, що 27.05.2022 року ОСОБА_3 звернувся до Коломийської окружної прокуратури з заявою-повідомленням про вчинення ОСОБА_5 дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 364 КК України. Однак, працівники прокуратури, всупереч вимогам ч.1 ст. 214 КПК України, не внесли відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 та направили її до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. 10.06.2022 року ОСОБА_4 отримано копію витягу з ЄРДР від 10.06.2022 року, в якому зазначено, що відомості про вчинений ОСОБА_5 кримінальний проступок внесені в ЄРДР за ч.1 ст. 358 КК України. Вважає дії працівника прокуратури щодо невнесення відомостей в ЄРДР не пізніше 24-ох годин та дії працівника поліції щодо самовільного визначення правової кваліфікації незаконними, оскільки чинний КПК не передбачає таких слідчих дій. Також зазначає, що внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 за іншою правовою кваліфікацією, ніж зазначено в заяві, незаперечно вказує на те, що відомості по зазначеній заяві не були внесені в ЄРДР, що порушує право ОСОБА_3 на захист. Оскільки копію витягу з ЄРДР ним отримано 10.06.2022 року, то строк подання скарги закінчується 21.06.2022 року. 15.06.2022 року до Коломийського міськрайонного суду подана скарга на неправомірні дії працівника Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області при внесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення щодо самовільного визначення правової кваліфікації та зобов`язання внести відомості за заявою ОСОБА_3 , а 23.06.2022 року подана заява про залишення скарги без розгляду. Тому кінцевий строк подання скарги - 01.07.2022 року.
Тому ОСОБА_4 просить визнати бездіяльність посадових осіб Коломийської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 27.05.2022 року незаконною; зобов`язати службових осіб Коломийської окружної прокуратури внести відомості про вчинення ОСОБА_5 дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 364 КК України, до ЄРДР та після внесення відомостей в ЄРДР письмово повідомити суд про виконання ухвали та заявника.
Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.07.2022 року відмовлено в поновленні строку на звернення зі скаргою представника скаржника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внести відомості, скаргу ОСОБА_4 повернуто скаржнику.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 13.07.2022 року вищевказану ухвалу скасовано, визнано скаргу такою, що підлягає розгляду.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 20.07.2022 року справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 та його представник, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі, підтримали.
Представник Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та прокурор Коломийської окружної прокуратури в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими. Однак, їхня неявка відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Вивчивши скаргу і додані до неї документи, заслухавши заявника та його предстаника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з вимогами ч. 1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 року № 298 затверджене Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до пункту 8 розділу І вказаного Положення Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є: прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури;керівники органів досудового розслідування;керівники органів дізнання;слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень; дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.
Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 27.05.2022 року звернувся до Коломийської окружної прокуратури із заявою-повідомленням про вчинення ОСОБА_5 дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 364 КК України ( а.с. 7-13 ).
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2022 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000128, зокрема, 10.06.2022 року у межах такого внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення з наступним змістом: « 09.06.2022 року до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області поступив рапорт ПОГ Коломийського РВП капітана поліції ОСОБА_6 про те, що в ході розгляду матеріалів ЄО № 6217 від 30.05.2022 року за зверненням ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 , встановлено, що в 2018 році ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , підробив документи на право власності щодо земельної ділянки». Реєстратором вказано прокурора ОСОБА_7 ( а.с. 14).
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Посилання заявника на невірну кваліфікацію у витязі з ЄРДР, а саме наявність кваліфікації за ч.1 ст. 358 КПК України та відсутність кваліфікації за ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 364 КК України, про що наполягав заявник, тобто за іншою правовою кваліфікацією, ніж зазначено в заяві, що на його думку свідчить про те, що такі відомості по заяві не були внесені, слідчий суддя не може визнати обґрунтованими з огляду на нижчевикладене.
Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований статтею 214 КПК України та Положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року).
Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Необхідність зміни стороною обвинувачення правової кваліфікації тієї самої події кримінального правопорушення, відомості про які вже внесені до ЄРДР, не є підставою для повторного внесення до ЄРДР відомостей щодо тієї ж події, але з іншою кваліфікацією. Вказане випливає з наступного.
Перш за все, слід зважати на завдання, які вирішуються веденням ЄРДР. Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог КПК України з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів (пункт 3 розділу 1 Положення про ЄРДР).
Зміст пункту 7 розділу 4 Положення про ЄРДР передбачає здійснення перевірки наявності вже розпочатих досудових розслідувань за певним фактом саме по фактичним даним (дата вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру), а не по правовій кваліфікації. Метою цього є недопущення ситуацій неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до ЄРДР під різними номерами.
Повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачається й оскільки відповідні заяви та повідомлення на підставі пункту 10 Глави 2 Розділу 2 та пункту 4 Розділу 5 Положення про ЄРДР реєструються як дублікат та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується.
Пункт 5 частини 5 статті 214 КПК України містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).
Точність правової кваліфікації кримінального правопорушення має суттєве значення для кримінального провадження, зокрема, для цілей визначення належної його підслідності, підсудності, визначення правового режиму здійснення негласних слідчих (розшукових) дій в конкретному кримінальному провадженні, застосування запобіжних заходів тощо.
Уточнення або зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, що є юридичною оцінкою вчиненого, наряду з можливими змінами фактичної сторони розслідуваного кримінального правопорушення, відбувається й через зміну раніше повідомленої підозри. Стаття 277 КПК не передбачає вимогу наводити у повідомленні про підозру (зміну раніше повідомленої підозри) обґрунтування прийняття такого процесуального рішення. При цьому КПК не містить умов для прийняття прокурором, слідчим такого рішення або ж умов щодо обсягу дій, які вони мають вчинити для того, щоб прийняти таке рішення (постанова ККС ВС у справі № 578/789/19 від 21.04.2021 року). Тобто необхідність зміни правової кваліфікації не завжди обумовлена встановленням нових фактичних даних, які на неї впливають, іноді вона викликана необхідністю виправити допущену помилку при встановленні попередньої кваліфікації злочину.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Отже зміна правової кваліфікації тих же самих фактичних обставин, які розслідуються у межах кримінального провадження, не потребує реєстрації нового кримінального провадження (окремого внесення відомостей про це до ЄРДР). Крім того, КПК передбачає можливість зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення щодо підозрюваного шляхом повідомлення про нову підозру (зміну раніше повідомленої підозри), до повідомлення про підозру уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення може відбуватися шляхом прийняття слідчим, прокурором відповідного рішення у формі постанови.
Здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями слідчого, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено. Виправлення допущених слідчим помилок на цьому етапі можливе прокурором в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Зміна правової кваліфікації тих же самих фактичних обставин, які розслідуються у межах кримінального провадження, не потребує реєстрації нового кримінального провадження (окремого внесення відомостей про це до ЄРДР), що б фактично відбулося за умови задоволення скарги.
Самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті КК та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 3, 5 статті 22 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Той факт, що кримінальне провадження № 0000128 зареєстроване, свідчить про можливість й обов`язок сторони обвинувачення подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації за ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 364 КК України, яку заявник вважає правильною. На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК).
Відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу, короткий виклад обставин та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. А тому, у заявника відсутнє право на зміну внесених відомостей, оскільки таке право не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Повний виклад обставин вчиненого діяння буде викладено за результатами проведеного досудового розслідування та відображено у повідомленні про підозру, що здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93) право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. А у справі «Preda and Dardari v. Italy, 1999), суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
Враховуючи вищенаведене, судовий контроль, який здійснюється слідчими суддями при розгляді скарг на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, фактично передбачає необхідність забезпечення належного реагування на випадки ініціювання особою питань, пов`язаних з реалізацією завдань кримінального провадження як щодо захисту від кримінальних правопорушень, так і стосовно того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що заявник не позбавлений можливості, в рамках вищезазначеного кримінального провадження, в порядку статті 220 КПК України, звертатися до слідчого або прокурора із відповідними клопотаннями, зокрема, з приводу додаткових або нових відомостей, які на його думку стосуються цього провадження.
У витязі з ЄРДР у графі короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення відомості зазначаються саме при здійсненні повноважень відповідною особою. Саме формулювання - зміст певних відомостей, форма і порядок їх викладу, характер тексту з граматичної та смислової точки зору визначаються саме уповноваженою особою, що вносить такі відомості. Слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому чи дізнавачу або іншій особі щодо заповнення та правильності викладу відомостей, які мають бути зазначені у витязі з ЄРДР, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).
Крім того, ст. 303 КПК України передбачає можливість оскаржувати бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР, однак, не наділяє слідчого суддю правом вирішувати питання щодо правильності, повноти, коректності відомостей, внесених в ЄРДР шляхом надання відповідних вказівок уповноваженим особам.
Слідчий суддя зазначає, що ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру.
Таким чином на підставі наведеного та виходячи з того, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчого або прокурора внесення за тією ж самою заявою про скоєння кримінальних правопорушень відомостей до ЄРДР або змінити формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання внести відомості про вчинення ОСОБА_5 дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.27, ч. 1 ст.364 КК України, за заявою від 27.05.2022 року,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Слідчий суддя: ОСОБА_1