Справа № 146/1133/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2022 р. смт.Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні-прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000181 від 16 серпня 2020 року на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня спеціальна, тимчасово не працюючого, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, депутатом, особою з інвалідністю не являється, на утриманні неповнолітніх дітей немає, неодруженого, учасника АТО, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, 16 травня 2022 року Томашпільським районним судом за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном 1 рік 6 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
ОСОБА_4 у кінці липня 2020 року у другій половині дня, точної дати не встановлено, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, шляхом відкручування металевого дроту, яким були з`єднані скоби вхідних дверей, проник усередину нежитлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 .

Перебуваючи у вказаному будинку ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, таємно викрав, шляхом витягування, із груби пічного опалення металеву духовку, металевий квадрат вагою 3,5 кг, чавунну плиту, колісники, металеві дверцята великі, металеві дверцята малі, власником яких є ОСОБА_6 , після чого з місця події зник, та викраденими речами розпорядився на власний розсуд, обернувши їх на свою користь.

Згідно висновку експерта № 642 від 02.09.2020 року вартість викраденої металевої духовки становить 406 гривень 67 копійок.

Відповідно до висновку експерта № 643 від 02.09.2020 року вартість викрадених: чавунної плити становить 420 гривень, колісників становить 175 гривень, металевих дверцят великих становить 190 гривень, металевих дверцят малих становить 100 гривень.

Також відповідно довідки вартості №30 від 17.09.2020 року ціна за 1 кг. металобрухту чорних металів становить 3,80 грн, а тому вартість викраденого металевого квадрата вагою 3,5 кг становить 13 грн. 30 коп.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1304 грн. 97 коп.

За вказане суспільно небезпечне винне діяння ОСОБА_4 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро каявся. Пояснив суду, що по сусідству з ним розташований старий житловий будинок. Власник проживає в іншому районі вже близько 10 років. Так як на вхідних дверях даного будинку довгий час не було ніякого замка і вони були незамкнені, у кінці липня 2020 року він вирішив зайти в будинок з метою його оглянути щоб побачити, що в ньому знаходиться. Перебуваючи в будинку обвинувачений побачив грубу пічного опалення і, так як в нього вдома груба потребувала ремонту та деяких деталей, то ці деталі він вирішив викрасти з даного будинку. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 витягнув із груби металеву духовку, металевий квадрат, чавунну плиту, колісники, великі та малі металеві дверцята і забрав до себе додому в піднавіс, де вони й перебували до тих пір поки не були вилучені працівниками поліції.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просив справу по обвинуваченню ОСОБА_4 розглянути без його участі, будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Вказав, що обвинувачений в повній мірі відшкодував завдану шкоду. Щодо міри покарання, то потерпілий та просив суворо не карати.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало місце за встановлених обставин, останній винний у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.
Мотиви призначення покарання.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді про ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є учасником АТО, відшкодував завдану шкоду, старостинський округ обвинуваченого характеризує негативно, думку потерпілого, який просив суворо не карати, а також досудову доповідь про особу обвинуваченого, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку.

Судом встановлено, що згідно вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 16.05.2022 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Оскільки кримінальне правопорушення в якому засуджується ОСОБА_4 вчинене ним до злочинів за які його засуджено згідно вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 16.05.2022 року, тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Рішення щодо речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За матеріалами справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 серпня 2020 року під час проведення досудового розслідування у цій справі було накладено арешт на майно, а саме на металеву духовку, металевий квадрат, чавунну плиту, колісники, двоє дверцят, які на праві власності належать ОСОБА_6 .

У зв`язку із вищевказаним, арешт накладений на вказане майно на підставі ухвали слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 серпня 2020 року, підлягає скасуванню та поверненню за належністю ОСОБА_6 .

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат.
Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000181 до висновку експерта вартість проведення досліджень становить 1471,05 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року у виді позбавлення волі строком чотири роки та шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1471,05 грн. (одну тисячу чотириста сімдесят одну гривню п`ять копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.

Скасувати накладений за ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 серпня 2020 року, арешт на речові докази: металеву духовку, металевий квадрат, чавунну плиту, колісники, двоє дверцят, які на праві власності належать ОСОБА_6 .

Речові докази металеву духовку, металевий квадрат, чавунну плиту, колісники, двоє дверцят, які знаходиться в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області повернути за належністю власнику ОСОБА_6 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1