справа № 361/4428/20
провадження № 1-кп/361/346/22
ВИРОК
Іменем України
13 жовтня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора обвинуваченого захисника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2020 рокуза № 0001713, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бровари Київської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18 лютого 2020 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
09 липня 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської областінадійшов обвинувальний акт з додатками та угодою про визнання винуватості, укладеною 26 червня 2020 рокуміж прокурором та підозрюваниму кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Із обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 , маючи не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за таких обставин.

06 червня 2020 року ОСОБА_4 , зловживаючи довірою, у телефонній розмові ввів в оману ОСОБА_6 , якому повідомив, що гаражі за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що знаходяться на прибудинковій території будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належать йому та він бажає продати металеві конструкції цих гаражів ОСОБА_6 , оскільки останній має власний пункт прийому металобрухту.

08 червня 2020 року близько 11.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які знаходяться на прибудинковій території будинку за вказаною вище адресою, що перебувають у користуванні ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , сказав останньому та бригаді робочих, які прибули разом із ОСОБА_6 , спиляти навіси вхідних дверей до гаражу № НОМЕР_1 та замикаючі петлі до гаражу № НОМЕР_2 , отримавши таким чином вільний доступ до цих приміщень. У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , з якого викрав велосипед марки Ardis, моделі X-cross вартістю 3066 грн. 67 коп. Після чого разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 3066 грн. 67 коп.

Зі змісту укладеної угоди про визнання винуватості, вбачається, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Сторони дійшли згоди щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 та призначення йому за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням його від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачено наслідки її укладення й затвердження, визначені ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 остаточно визначене сторонами кримінального провадження покарання, перевіривши відповідність змісту угоди вимогам кримінального-процесуального законодавства, з`ясувавши в обвинуваченого про повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду й розміру покарання, наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись у добровільності дій ОСОБА_4 , відсутності обставин, які б примусили його погодитися на підписання даної угоди, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена 26 червня 2020 рокуміж прокурором і підозрюваним,підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкоду завдано державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 у суді повністю визнав себе винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненому щиро розкаявся, зобов`язався більше не вчиняти кримінальних правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним, тому угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена у даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 у суді пояснив, що укладення угоди є добровільним та не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. На призначення йому узгодженого сторонами кримінального провадження в угоді про визнання винуватості покарання згоден.

Суд встановив, що умови укладеної 26 червня 2020року між прокурором і підозрюваним ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, вони не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод, інтересів сторін чи інших осіб, зокрема потерпілої ОСОБА_8 .
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений підтвердив своє бажання виконувати взяті на себе за цією угодою зобов`язання, очевидної неможливості їх виконання останнім судом не встановлено.

При визначенні покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України сторонами угоди враховано характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що узгоджене сторонами кримінального провадження покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року № 7, є необхідним та достатнім для виправлення винної особи та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 не заявлявся.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 13-1/1182 від 12 червня 2020 року в розмірі 409 грн. 35 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2020 року за № 0001713, укладену 26 червня 2020року між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік та покладенням на нього таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 409 (чотириста дев`ять) грн. 35 коп.

Речові докази:

велосипед марки Ardis, моделі Х-cross, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , вважати повернутим його власникові, після набрання вироком законної сили дозволити їй користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд;

диск DVD-R зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1