Справа № 303/2076/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/113/22 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2022.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_7 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться за межі Мукачівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 14.03.2022 близько 19 год. 20 хв., знаходячись на території КНП «Мукачівська ЦРЛ», що за адресою м.Мукачево вул.Пирогова,8-13, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.022 в Україні введено воєнний стан, скориставшись тим, що водій автомобіля карети швидкої допомоги марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля приймального відділення - відлучився, та впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Sigma X-treme ST 68» вартістю 1990 грн. та мобільний телефон марки «Sigma X-treme PQ 29» вартістю 5560 грн., чим завдав Закарпатському територіальному центру екстреної медичної допомоги матеріальної шкоди на суму 7550 грн.
15.03.2022 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України, а 16.03.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий мотивував обґрунтованістю пред`явленої останньому підозри, а також наявністю ризиків, передбачених п.п 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо. Також у клопотанні слідчий вказав про доцільність визначення ОСОБА_7 застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На думку слідчого, більш м`які запобіжні заходи будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, а також наявність ризиків його не належної процесуальної поведінки. Слідчий суддя визнав встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Щодо існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, то такий, на думку слідчого судді не необґрунтований та доведений. З метою запобігання вказаним ризикам, слідчий суддя вважав за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначив ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує на те, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, щиро розкаюється, наразі активно співпрацює зі слідством, дав визнавальні показання, які узгоджуються з протоколом огляду місця події та показаннями свідків, добровільно вказав слідчому де викинув один з телефонів. Щодо можливості застосування ОСОБА_7 домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_3 , за якою знаходиться чоловічий монастир на честь Стрітення Господнього, захисник просить врахувати письмове пояснення архімандрита монастиря отця Миколая ( ОСОБА_9 ), який особисто взяв на себе зобов`язання забезпечити дотримання ОСОБА_7 належної процесуальної поведінки. Захисник переконана, що слідчим не доведено не можливості застування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність й обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 цього Кодексу.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність
повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
15.03.2022 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України, та 16.03.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 17.03.2022 за клопотанням старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.05.2022 та визначено заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст.ст.177,183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховуванню від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків та очевидців даної події в даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаного кримінального правопорушення це свідчить про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( рішення «Летельє проти Франції»).
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, доведена слідчим та прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
Згідно до вимог ст.177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків. Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме: протоколом прийняття зави про кримінальне правопорушення від 14.03.2022; протоколом огляду місця події від 14.03.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 15.03.2022; рапортом від 15.03.2022; протоколом затримання особи від 15.03.2022; протоколом перегляду відеозапису від 15.03.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2022; протоколом огляду місця події від 15.03.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Застосований ОСОБА_7 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
З долучених до клопотання письмових доказів, вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності, останні кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України вчинив незадовго до того, як був затриманий у даному кримінальному провадженні, а саме 03.01.2022 та 04.01.2022, при цьому вказані злочини ОСОБА_7 вчинив під час іспитового строку.
Апеляційний суд враховує і те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №67/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану.
Тобто, ОСОБА_7 з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використав наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочину, у якому він підозрюється та характеризує його, як особу схильну до антисоціальної поведінки.
Разом з тим, в п.11 ч.1 ст.67 КК Украі?ни закріплено, що вчинення злочину з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання. Тобто, покарання для осіб, визнаних винними у вчиненні кримінальних правопорушень в період воєнного стану, суд повинен призначати з урахуванням цієї обтяжуючої обставини.
Таким чином, ОСОБА_7 розуміючи особливості відповідальності, за кримінальне правопорушення у якому він обґрунтовано підозрюються може свідомо вдаватись до позапроцесуальної поведінки.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_7 вину у вчиненому визнає, щиро розкаюється та співпрацює зі слідством , то такі на думку апеляційного суду, з огляду на обставини інкримінованого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, не є
визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 доводи на захист підозрюваного були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені у апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, які сторона захисту обґрунтовує наявністю відповідного клопотання засновника та намісника чоловічого монастиря на АДРЕСА_4 ( ОСОБА_9 ), апеляційний суд відхиляє, оскільки вважає, що даний вид запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 в цій частині безпідставними.
На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст.182 КПК України.
Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягають.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-8-

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2022, щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: