Справа № 591/6367/21
Провадження № 1-кп/591/245/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми на стадії судового розгляду перебуває обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0001315 від 18.06.2021 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.3 ст.357, ч.2 ст. 309 КК України.

Від прокурора надійшли клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим, оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час існують та не зменшилися.

Захисник ОСОБА_8 зазначив про незаконність складу суду, який розглядає клопотання прокурора через невирішений відвід, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора через його необґрунтованість та недоведеність доказами.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника.

Захисник ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки воно є ідентичним раніше поданим клопотанням, існування ризиків не підтверджено належними доказами та фактично ґрунтується на тяжкості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав захисника.

ОСОБА_5 просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, оскільки має позитивні плани на майбутнє щодо працевлаштування, офіційного оформлення цивільного шлюбу та утримання дітей, бажає здійснювати захист держави в умовах воєнного стану, не має намірів переховуватись. Зазначив, що клопотання прокурора обґрунтоване лише тяжкістю покарання.

Захисник ОСОБА_9 просила розглянути можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на тривале тримання під вартою обвинуваченого та наявність в обвинувальному акті вказівки про таку пом`якшуючу обставину, як активне сприяння розслідуванню злочину, що не свідчить про наявність ризику переховуватися від суду. Також на відсутність даного ризику вказують закриті та охоронювані кордони країни. Зазначила, що він має постійне місце проживання, сім`ю, а відсутність заробітку обумовлюється обраним запобіжним заходом.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до абзацу 5 п.20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк (у період дії карантину) колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим суддею, якщо справа розглядається колегіально.

Згідно ст. 177 цього Кодексу підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Дійсно, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

В той же час, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років і на даний час розпочато судовий розгляд та допитано двох обвинувачених, не досліджені письмові докази, не допитані потерпілі та свідки, тобто на даний час не досліджено кримінальне провадження в такому обсязі, що могло б бути підставою для зменшення встановлених ризиків.

ОСОБА_6 є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я, раніше судимий за особливо тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований та не мав сталих доходів, обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я, раніше судимий за тяжкий злочин проти власності, офіційно не працевлаштований та не мав сталих доходів.

ОСОБА_5 є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я, раніше неодноразово судимий за вчинення, в тому числі, тяжких злочинів, офіційно не працевлаштований та не мав сталих доходів.

У справі до обвинувачених подані цивільні позови на загальну суму 150 тис. грн.

Сукупність всіх цих обставин, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вказує на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою ухилення від відповідальності, в тому числі не тільки за кордоном, а й у межах країни, незаконно впливати на потерпілих, оскільки обізнані про їх місцепроживання та агресивно висловлюються в судових засіданнях в їх сторону, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на негативну репутацію обвинувачених, що відповідно вказує на необхідність продовження строку застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою та виправдовує подальше тримання їх під вартою.

Наявність у всіх обвинувачених сімейних зв`язків не спростовують та не зменшують встановлених ризиків.

Таким чином, заявлені стороною обвинувачення ризики є триваючими, не спростовані стороною захисту, не зменшилися в такому обсязі, що давало б суду підстави застосувати більш м`який запобіжний захід, а належна процесуальна поведінка обвинувачених забезпечена саме обраним запобіжним заходом.

З огляду на те, що злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пов`язані з погрозою застосування насильства до потерпілих, суд відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави.

Стосовно позиції адвоката Чеботарьова про те, що судом продовжено розгляд клопотання прокурора без вирішення питання про відвід суду, слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Саме за клопотанням сторони захисту кримінальне провадження розглядається колегією суддів, визначеною відповідно до положень КПК України, та при заявленні такого клопотання вона очевидно мала врахувати, що організація судового провадження колегією суддів та розгляд справи колегією суддів має більше складнощів та потребує більше часу, що обумовлено необхідністю узгоджувати дати судових засідань з урахуванням навантаженості та раніше призначених справ кожного з трьох суддів, відпустки всіх трьох суддів та інші об`єктивні обставини і вимоги кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, відвід головуючому за заявою ОСОБА_8 має розглядатись цим же складом суду, тобто колегією, в силу ст. 81 КПК України, що і буде зроблено після того, як колегія суддів буде у складі. На автоматизований розподіл заява про відвід направляється лише у випадку розгляду кримінального провадження, а не клопотання прокурора в порядку абз.5 п.20-5 Перехідних положень КПК, суддею одноособово.

Відкласти розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою на іншу дату для розгляду колегією суду спершу заяви про відвід також не є можливим з огляду на те, що строк тримання під вартою, визначений попередньою ухвалою суду, спливає 22.07.2022 і до цього часу один з членів колегії все ще перебуватиме у відпустці, та з огляду на обов`язок суду, встановлений ст. 331 КПК України, тоді як абз. 5 п.20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК надає право головуючому провести судове засідання виключно з метою розгляду головуючим питання про продовження строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193-199, 331, 371, 372, 376, 392, 394, 395, п.20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 вересня 2022 року включно без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 вересня 2022 року включно без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 вересня 2022 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими з моменту вручення її копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1