Справа № 734/1262/22 1-кп/729/76/22 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

14.09.2022 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_4
в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ :
Старший матрос ОСОБА_5 наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 234 від 15.08.2015 призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби в склад команди НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ).
У подальшому старшого матроса ОСОБА_5 наказом ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ) від 17.08.2015 № 146 зараховано до списків особового складу частини, що дислокується в АДРЕСА_2 , поставлено на котлове забезпечення з 18.08.2015 та призначено на посаду курсанта навчальної роти.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Відповідно до вимог ст. ст. 1, 2, 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, старший матрос ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом, конституційним обов`язком якого є захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, а також військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на старшого матроса ОСОБА_5 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.
Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Стаття 16 Статуту зобов`язує старшого матроса ОСОБА_5 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
У свою чергу, ст. ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (зі змінами), визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за додержання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Відповідно до ст. ст. 4, 11, 16, 127-128 Статуту, старший матрос ОСОБА_5 зобов`язаний сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань. Також старший матрос ОСОБА_5 , окрім іншого, зобов`язаний зразково виконувати свої службові обов`язки, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки, точно, ініціативно, сумлінно виконувати накази командирів (начальників), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.
Відповідно до вимог с. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №1126-VІІ, з 17.03.2014 в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.
Водночас встановлено, що старший матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ), яка дислокується у АДРЕСА_2 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст.17, 65 Конституції України, ст. ст. 1-2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 4, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період в умовах особливого періоду у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ), яка дислокується в АДРЕСА_2 , враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України став на шлях протиправної діяльності - 28.08.2015 року близько 08:00 години без поважних на те причин та відповідного дозволу командування, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ), яка дислокується в АДРЕСА_2 .
Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, до лікувальних закладів, органів місцевого самоврядування, військового управління з приводу подальшого проходження військової служби не звертався.
В подальшому 19.07.2022 старший матрос ОСОБА_5 усвідомивши протиправність своїх дій щодо самовільного залишення військової частини польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ), яка дислокується в АДРЕСА_2 , самостійно прибув до Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, яка розташовується вул. Рибалко, 6-А, смт. Десна Чернігівський район Чернігівська область та заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладені обставини, старший матрос ОСОБА_5 внаслідок самовільного залишення військової частини польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ), яка дислокується в АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби не виконував у період з 28.08.2015 по 19.07.2022 , будь яких заходів для повернення на військову службу та виконання ним військових обов`язків у зазначений період часу не вживав, перебував за адресою своєї реєстрації та фактичного місця проживання по АДРЕСА_1 , де займався особистими справами, не пов`язаними із проходженням військової служби.
1.За результатами досудового розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем за мобілізацією, самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
2.Обставини, які є істотними для кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що старший матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, 28.08.2015 з хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, нехтуючи вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України та виданих у їх розвиток законодавчих актів, став на шлях злочинної діяльності - самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ), що дислокується у АДРЕСА_2 , чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, до лікувальних закладів, органів місцевого самоврядування, військового управління з приводу подальшого проходження військової служби не звертався.
У подальшому 19.07.2022 старший матрос ОСОБА_5 , усвідомивши протиправність своїх дій, самостійно прибув до Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, яка розташовується по вул.Рибалко, 6-А, смт Десна Чернігівський район Чернігівська область та заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення.
Дані обставини в повному обсязі підтверджуються зібраними доказами у кримінальному провадженні та на час укладення угоди є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_5 .
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, співпраця зі стороною обвинувачення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.
4. Підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується сумлінно співпрацювати із стороною обвинувачення та судом, а це означає, що він буде не лише правдиво та повною мірою відповідати на всі поставлені питання, а й з`являтися в установлений законодавством строк за викликом слідчого, прокурора та суду. Підозрюваний не може замовчувати факти щодо вчинення ним указаного кримінального правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що замовчування ним будь-якої інформації щодо вчинення ним указаного злочину є порушенням даної угоди.
5. Враховуючи ступінь і характер сприяння підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування кримінального провадження щодо нього, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, співпрацю зі стороною обвинувачення, характер та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність потерпілих у провадженні, з огляду на особу підозрюваного, зокрема ставлення його вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, враховуючи інтереси суспільства, сторони узгодили призначити ОСОБА_5 необхідне та достатнє для його виправлення покарання, визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки та застосувати ст. 75 КК України - звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 роки та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
6. З наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 ознайомлений. Також, ОСОБА_5 роз`яснено, що у разі невиконання ним обов`язків визначених цією угодою, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку.
У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні також вважає за можливе затвердити угоду, оскільки вона відповідає вимогам Закону, його підзахисний беззастережно та в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і розуміє наслідки укладення угоди.
ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 ККУ визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 1 ст.474 КПК України, якщо угоди досягуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.
Відповідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Таким чином, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості та обвинувальний акт, судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, самовільно залишив військову частину, вчиненено в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та може виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до угоди. Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Виходячи із викладеного, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 19 липня 2022 року укладену в смт.Десна Чернігівського району Чернігівської області між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, ст. 12 КК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення.
Згідно статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1