УХВАЛА
16 вересня 2022 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Завадської О.П.
при секретарі судових засідань Поважнюк О.Б.
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора Терлецького О.Ц.
особи, щодо якої вирішується питання
про застосування примусових заходів
виховного характеру ОСОБА_1
його законного представника ОСОБА_2
захисника Павлик Н.Ю.
представника органу опіки та піклування Сторожук О.О.
представника превенції Устименко І.О.
педагога Горбач О.В.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Миколаїв, українець, громадянин України, учень 9 класу СЗОШ № 6 м. Хмельницького Хмельницької області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_1 08 лютого 2021 року близько 16 год. 00 хв., будучи малолітнім та перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Темп» по проспекту Миру в м. Хмельницькому Хмельницької області, під час словесної суперечки із малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на ґрунті тривалих неприязних відносин, прийняв рішення про спричинення тілесних ушкоджень останньому.
Тоді ж малолітній ОСОБА_1 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків, щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні стоячи навпроти малолітнього ОСОБА_3 , кистю правої руки умисно наніс один удар в область лівої щоки малолітнього ОСОБА_3 .
Внаслідок вказаних протиправних дій малолітній ОСОБА_1 умисно спричинив малолітньому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливу м`яких тканин нижньої щелепи зліва, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином малолітній ОСОБА_1 своїми протиправним діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки у вигляді докласти зусиль до навчання в навчальному закладі та до його закінчення.
В судовому засіданні неповнолітній визнав себе винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підтвердив фактичні обставини справи. Пояснив, що в післяобідній час 08 лютого 2021 року під час словесної суперечки з колишнім однокласником ОСОБА_3 на зупинці «Темп» по проспекту Миру в м. Хмельницькому Хмельницької області під впливом емоцій наніс останньому один удар кистю правої руки в ліву щоку. Щиро розкаюється у вчиненому.
Законний представник неповнолітнього, захисник неповнолітнього, представник органу опіки та піклування, представник превенції, педагог підтримали клопотання прокурора.
Сторона потерпілого заявила клопотання про розгляд клопотання за їх відсутності, не заперечила проти задоволення заявленого прокурором клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, йому виповнилось 13 років.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_4 не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо малолітніх (неповнолітніх), перш за все, має бути забезпечення інтересів самого малолітнього (неповнолітнього).
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього. При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_1 , суд враховує особу неповнолітнього, який виховується батьком та матір`ю, котрі приймають активну участь у вихованні та навчанні сина, мають на нього виховний вплив, дитина в сім`ї забезпечена усім необхідним для розвитку та відпочинку, він навчається у 9 класі Хмельницької спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням німецької мови з першого класу, навчається добре, бере участь в спортивному та громадському житті школи, має авторитет серед товаришів, самостійний, не завжди стриманий, не піддається чужому впливу, не перебуває на обліку в секторі ювенальної поліції та в службі у справах дітей, а також на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місце проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його батьки позитивно характеризуються за місцем служби та проживання, до кримінальної відповідальності не притягувались, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_1 не досягнув шістнадцяти років і таким чином не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
Виходячи з вищевикладеного, до ОСОБА_1 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру в вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих умов до поведінки.
Оцінивши зібрані в даному кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, доведена.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру в вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих умов до поведінки.
Керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 292, 498-501,392-395 КПК України, суд
Клопотання задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки у вигляді докласти зусиль до навчання в навчальному закладі та до його закінчення.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя