УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізвача СВ Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000232 від 01.06.2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший дізвач СВ Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане Горохівським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області з метою забезпечення його збереження як речового доказу, котре було вилучено в ході огляду місця події 31.05.2022, неподалік с.Фалемичі, Володимир-Волинського району Волинської області.

Клопотання мотивує тим, 31 травня 2022 року під час перевірки документів у ОСОБА_5 , останній надав працівникам поліції посвідчення водія, яке містить явні ознаки підробки(відсутня фотографія).

01.06.2022, відомості про вказаний факт дізнавачем СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

31.05.2022, під час огляду місця події, який проводився на автодорозі Н-22 неподалік с. Фалемичі, Володимир-Волинського району Волинської області, було вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане Горохівським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області 15.11.2008 року, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 категорії «А, В, С1, С, ВЕ, С1Е, СЕ», в якому була відсутня фотографія власника посвідчення.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане Горохівським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області 15.11.2008 року, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 категорії «А, В, С1, С, ВЕ, С1Е, СЕ», вважається тимчасово вилученим майном.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явивився, будь-яких заперечень щодо розгляду клопотання за його відсутності про накладення арешту не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане Горохівським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області 15.11.2008 року, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 категорії «А, В, С1, С, ВЕ, С1Е, СЕ», має значення речового доказу, адже є предметом кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначеного майна.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посвідчення водія серії АСВ004763 видане Горохівським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області 15.11.2008 року, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 категорії «А, В, С1, С, ВЕ, С1Е, СЕ», в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовим доказом, правовий режим зберігання якого регламентується ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане Горохівським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області 15.11.2008 року, має значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою його збереження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання дізнавача Володимир Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 31.05.2022 року в ході огляду місця події, а саме:посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане Горохівським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області 15.11.2008 року, власником якого являється- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_6