Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2481/22
номер провадження 1-кс/695/560/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2

дізнавача ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0000226 від 29.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з погодженим заступником керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 , клопотанням у кримінальному провадженні за №0000226 від 29.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна.
Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000226 від 29.04.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 29.04.2022 в період часу з 00 години 00 хвилин по 01 годину 00 хвилин, перебуваючи в акваторії річки Супій, в адміністративних межах с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, географічні координати 49.67106°С, 31.81729°В, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх шкідливих наслідків, порушуючи встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища, із застосуванням, згідно п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства» забороненого саморобного знаряддя лову «Павук» розмірами 2х2 м, розміром вічка 35х35 мм незаконно виловив: 60 синець, 2 плітки, 2 густера, чим заподіяв рибному господарству України, відповідно до висновку експерта № 812/22-23 від 12.08.2022, істотної шкоди на суму 101116 гривень 00 копійок, через вилов великої кількості риби.
12.09.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваний ОСОБА_6 , має у власності 9/200 житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 08.09.2022 р., оціночна вартість вищевказаного житлового будинку становить 3080779 гривень 80 копійок. Вартість 9/200 частки житлового будинку, згідно клопотання складає 138635,00 грн.
Прокурором у кримінальному провадженні заявлено до підозрюваного ОСОБА_6 цивільний позов на суму 101116 гривень.
У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час не відшкодував завдані збитки в сумі 101116 гривень, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на 9/200 житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
У зв`язку з цим дізнавач просить накласти арешт на 9/200 житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_6 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та заборонити вчиняти із зазначеним житловим будинком будь-які реєстраційні дії, зокрема відчуження, розпорядження та/або користування.
Дізнавач у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання.
Власник майна у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання і кримінального провадження в режимі таємниці слідства, виходить з наступного.
Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що 29.04.2022 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості, за якими розпочате кримінальне провадження №0000226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.
12.09.2022 р. у рамках даного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

Прокурором у кримінальному провадженні заявлено до підозрюваного ОСОБА_6 цивільний позов на суму 101116 гривень, копія якого додана до клопотання.
Відповідно до довідки-характеристики №194/135 від 08.09.2022 р., виданої головою квартального комітету ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №309613404 від 13.09.2022 р. ОСОБА_6 , являється власником 9/200 житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 08.09.2022 р., оціночна вартість житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 3080779,80 грн.
Провівши математичний обрахунок з урахуванням довідки про оціночну вартість, доданої до клопотання, слідчим суддею встановлено, що вартість 9/200 частини житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_6 складає 138635,00 грн.
Враховуючи вимоги ч.2 ст.173 КПК України, положення ч.8 ст.170 КПК України, зважаючи, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої в даному кримінальному провадженні становить 101116,00 грн., а вартість майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, складає 138635,00 грн., що є значно вищою та вказує на неспіврозмірність обмеження права власності та арешту.
Згідно з п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.
Однак дізнавачем та прокурором ці вимоги закону не дотримані. У вказаному клопотанні та в суді не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя звертає увагу на положення ч.1 ст. 171 КПК України, якою визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Враховуючи вище викладене клопотання про арешт майна не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого заступником керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0000226 від 29.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали оголошено 16 вересня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1