Справа № 545/755/22
Провадження № 1-в/545/177/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

засудженої: ОСОБА_5

представника ВК №65: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава в режимі відеоконференції з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» заяву захисника ОСОБА_4 подану в інтересах засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, не працюючої, на утриманні маючої неповнолітнього сина - ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 , раніше судимої:

04.07.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за 309 ч. 1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

за даною справою засудженої: 22.04.2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2019 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою поданою в інтересах засудженої ОСОБА_5 про застосування щодо засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула визначений строк покарання для застосування до неї умовно-дострокового звільнення, вказує, що вона має низку тяжких захворювань, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та постійне місце проживання.

В судовому засіданні представник адміністрації Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» заперечив щодо задоволення заяви.

Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала заяву захисника, просила задовольнити.

Захисник засудженої адвокат ОСОБА_4 підтримав подану заяву, просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення заяви захисника ОСОБА_4 поданої в інтересах засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 засуджена за вчинення тяжкого злочину, раніше неодноразово судима, вчинила злочин в період іспитового строку, за весь час відбування покарання має чотири стягнення, одне з яких не погашене, заохочень не має, що свідчить про передчасність застосування до неї умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та матеріали справи за заявою, суд приходить до висновку, що заява захисника ОСОБА_4 подана в інтересах засудженої ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання,призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджена вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2021 року за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2019 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до характеристики на засуджену ОСОБА_5 від 24.03.2022 року засуджена з 04.12.2019 року перебувала в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» Характеризувалася не задовільно, мала три стягнення, заохочень не мала.

З 19.11.2021 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)».

Згідно статті 118 КВК України засуджена була працевлаштована на підприємстві установи до виробничої бригади № 21, працівником ручних робіт. До роботи відноситься добросовісно під пильним наглядом представників адміністрації, поставлені завдання виконує. Порушень правил техніки безпеки та правил пожежної безпеки не допускає. За час відбування покарання характеризується негативно.

Має 1 стягнення, заохочень не має.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджена залучена до програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання наркотичної залежності». Заняття, що проводяться в установі не відвідує, належні висновки для себе не робить.

Згідно цієї ж характеристики засуджена ОСОБА_5 не довела своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно статті 81 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України до засудженої ОСОБА_5 є те, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, однак засуджена за весь час відбування покарання має чотири стягнення, одне з якеи не знято та не погашено, заохочень за весь час відбування покарання не мала взагалі, характеризувалась негативно.

Крім того, ОСОБА_5 до засудження не працювала, не мала постійного місця працевлаштування, раніше судима, але належних висновків для себе не зробила, будь-які дані про можливість прилучення її до суспільно корисної праці після звільнення відсутні, засуджена за вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, перевіривши доводи викладені в заяві, дослідивши матеріали особової справи засудженої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що за весь час відбування покарання засуджена не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

З наведеного убачається, що на даний час засуджена не досягла необхідного ступеня виправлення та не довела своє виправлення, а тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже заява захисника засудженої адвоката ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1