Справа № 333/3627/21
Провадження № 1-кп/333/104/22
ВИРОК
Іменем України
20 травня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Запоріжжі, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК Країни, -

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 06-00 год. по 10-00 год. 26.04.2020 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю контролю з боку ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що останній заснув, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «ZTE Blade a7», в корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 2 232 грн. 34 коп., що належить потерпілій ОСОБА_4 та який на момент вчинення кримінального правопорушення (проступку) знаходився у користуванні її брата - ОСОБА_6 .
У подальшому, ОСОБА_5 разом з викраденим майном покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 2 232 грн. 34 коп.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 KK України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнала себе винуватою у повному обсязі у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Обвинувачена пояснила, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказане кримінальне правопорушення і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Дійсно, зранку 26.04.2020 року вона була у гостях у ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де вони з останнім спілкувалася і останній заснув, так як знаходився у стані алкогольного сп`яніння. В якийсь момент вона побачила, що мобільний телефон, яким користувався ОСОБА_6 лежав на столі. Тоді, вона вирішила викрасти вказаний телефон, поки ОСОБА_6 спав, що вона у подальшому і зробила. Після цього, вона вийшла з будинку, почекала коли відкриється ломбард по вул. Східній у м. Запоріжжі, де викрадений телефон і продала, а виручені грошові кошти від цього витратила на свої потреби. У скоєному щиросердно розкаюється та жалкує про вчинене. Зобов`язується грошові кошти за мобільний телефон повернути потерпілій. Цивільний позов визнає у повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, а також визнала цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , приймаючи до уваги, що прокурор, потерпіла та обвинувачена не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Показання обвинуваченої ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, не суперечать поясненням потерпілої ОСОБА_4 , а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин скоєного кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні ОСОБА_5 , дослідив матеріали кримінального провадження, що стосуються процесуальних витрат, цивільного позову, а також, які характеризують особу обвинуваченої.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, її суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченої (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченої обставини раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрацію, не заміжня, виховує та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджується її поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставин, обтяжуючі покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи особистість обвинуваченої, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також факт не працевлаштування обвинуваченої та відсутність постійного доходу, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді громадських робіт, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України та вимогами ст.56 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для ії виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілою ОСОБА_4 на суму 3 899 грн. (майнова шкода - 2 899 грн., моральна шкода - 1 000 грн.).
Відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Згідно з вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що сума вказаного позову підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: квитанцією про сплату грошових коштів за придбання мобільного телефону, обвинувачена повністю визнала цивільний позов, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_4 необхідно задовольнити у повному обсязі.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 326 грн. 88 коп. залучення експерта на проведення товарознавчої експертизи.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № 1002-20 від 16.06.2020 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченої зазначених витрат на користь держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 56, 124, 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 326 (триста двадцять шість) гривень 88 коп. за залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 2 899 грн. та моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майнову шкоду у розмірі 2 899 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1