Провадження № 11-кп/824/2291/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргоюпрокурора на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2022 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтава, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 309 КК України, на підставі ч. 4 ст 309 КК України та закрито провадження у справі. Вирішено питання щодо речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду техніка відділення засекречування та передачі даних інформаційно-телекомунікаційного вузла Військового інституту телекомунікацій та інформації імені Героїв Крут у військовому званні «штаб-сержант», у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці, однак до 24.07.2021, у порушення ст. 68 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Списку №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06.05.2000 №770, діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, незаконно придбав порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, масою 0,966 г, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,560 г, після чого незаконно зберігав у своєму рюкзаку з метою власного вживання, без мети збуту, до її виявлення та вилучення цього ж дня, тобто, 24.07.2021 приблизно о 14 год. 40 хв. під час перебування останнього поряд з касами станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» за адресою: м. Київ, пл.. Вокзальна, 1.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
До суду першої інстанціїзахисникомбуло подано клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальностіна підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з добровільним зверненням до лікувального закладу.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2022 року на підставі ч. 4 ст 309 КК України звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закрито провадження у справі.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу судута призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, щовисновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність.
Вважає, що суд неправомірно звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, не врахувавши, що діагноз «Наркоманія» лікарсько-консультативною комісією обвинуваченому не встановлювався, на наркологічному обліку він не перебував, а до лікувального закладу звернувся у зв`язку з викриттям його у вчиненні кримінального правопорушення та бажанням ухилитися від кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами.
Судове рішення відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Частина 4 статті 309 КК України передбачає звільнення від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.
Як випливає з виписки із медичної картки амбулаторного хворого складеної лікуючим лікарем ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , добровільно звернувся до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» та проходив обстеження в наркологічному відділенні №3 з14.09.2021 по 15.09.2021, рішенням комісії ЛКК від 15.09.2021 року йому встановлено діагноз F19.1- Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднання вживання наркотиків та інших психотропних речовин (амфетамін та каннабіоїди). ОСОБА_7 було рекомендовано лікування в амбулаторному режимі, яке він проходив з 15.09.2021 по 05.10.2021 та надано рекомендації щодо подальшого підтримуючого лікування.

Твердження апеляційної скарги про вимушеність звернення ОСОБА_7 до лікувального закладу не спростовують добровільності такого звернення та лікування , що узгоджується з правовим висновком, викладеним у Постанові ОП ККС ВС від 29.11.2021 року.
Як пояснив в судовому засіданні допитаний у якості свідка лікар-нарколог ОСОБА_8 в даний час у зв`язку з переходом України з 1998 року на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду замість діагнозу «наркоманія» використовується діагноз «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання декількох препаратів та інших психоактивних речовин». Зазначені діагнози за своїм змістом є ідентичними.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченому не було встановлено діагнозу «наркоманія» і він не лікувався від такої хвороби, тому не може бути звільнений на підставі ч.4 ст.309 КК України, колегія суддів вважає безпідставними.
Апеляційна скарга прокурора не містить спростувань доказів, які містяться у показаннях свідка ОСОБА_8 , про ідентичність діагнозу «наркоманія» поставленому лікарською комісією діагнозу ОСОБА_7 .
Також колегія суддів вважає необхідним зазначити, що суд першої інстанції фактично вірно відступив від правового висновку , викладеного у Постанові ОП ККС ВС від 29.11.2021 року про те, що однією з обов`язкових умов застосування ч.4 ст.309 КК України є встановлення діагнозу з дефініцією «наркоманія», оскільки перехід держави Україна на міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду вже після ухвалення ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів , психотропних речовин та зловживанню ними» від 15.02.1995 року та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/233 та відсутність змін до зазначених нормативних актів з приводу назви діагнозу хвороби, не змінює її суть і не може позбавляти особу права на звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України за додержання інших умов, передбачених ч.4 ст.309 КК України.
Судове рішення суду першої інстанції є належним чином мотивованим.
Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2022 року, якою закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України,без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення .

Суддя: Суддя: Суддя: