Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/109/22

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - помічника голови суду ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ржищів Київської області кримінальне провадження № 0000273, відомості про яке внесено до ЄРДР 17 лютого 2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який народився в м. Ржищів Київської області, громадянин України, не працює, не одружений, який має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2022 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшло кримінальне провадження № 0000273, відомості про яке внесено до ЄРДР 17 лютого 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 17 травня 2022 року Ржищівським міським судом Київської області було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження, а також заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , оскільки ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого на теперішній час не відпали та продовжують існувати, у зв`язку із чим просив продовжити строк тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, вирішення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді трмання під вартою його підзахисному залишив на розсуд суду, а також зазначив, що обвинувачений свою вину у скоєному злочині визнає у повному обсязі, співпрацював зі слідством.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 проти призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні не заперечувала, наполягала на продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Кримінальне провадження підсудне Ржищівському міському суду Київської області, підстав для його закриття, повернення або зупинення немає, обвинувальний акт затверджений прокурором та підписаний слідчим, відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Клопотань про розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні від учасників процесу не надходило.

Клопотань про розгляд справи колегією суддів відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України від обвинуваченого та захисника не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд, зокрема, розглядає клопотання учасників судового провадження здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 вказаного Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрівається або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Необхідно зазначити, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у скоєнні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час вирішення питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про існування ризиків, визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які, на думку суду, наразі не зменшилися та не відпали, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду з огляду на тяжкість інкримінованого йому злочину. Також обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків, з якими мешкає в одному місті, та вчинити інші кримінальні правопорушення з огляду на те, що останній обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, скоєного проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Вказані ризики наразі є реальними та триваючими, тому вони виключають можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

18 лютого 2022 року слідчим суддею Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_7 було обрано стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 16 квітня 2022 року було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 до 18 травня 2022 року включно.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції», Європейський суд з прав людини, зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим; приймає до уваги те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, та з метою забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а також за відсутності вагомих підстав для скасування або зміни запобіжного заходу на більш м`який, відсутності обставин, що свідчать про неможливість утримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за доцільне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, до суду не надходило.

Керуючись ст. ст. 7, 27, 31, 176-178,183,197,199, 314 - 317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Підготовче провадження закінчити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000273, відомості про яке внесено до ЄРДР 17 лютого 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні Ржищівського міського суду Київської області на 11 год. 00 хв. 27 травня 2022 року.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово.

Про дату, час та місце розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 16 липня 2022 року включно та утримувати його у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити начальнику ДУ МЮ України «Київський слідчий ізолятор».

Забезпечити учасникам судового провадження при необхідності їхнє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Ухвала про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя