Справа №705/2277/22
1-кп/705/981/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2022 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 04.05.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, такого, що має на утриманні доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , судимий 26.04.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.04.2021 засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 22.06.2021.

01.07.2021 ОСОБА_2 поставлений на облік Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області (далі відділ пробації), після чого розпочато розшукові заходи по встановленню місця проживання засудженого.

11.04.2022 після розшуку засудженого працівником відділу пробації ОСОБА_2 ознайомлено під розписку з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України він може бути притягнений до кримінальної відповідальності. Після цього засудженого направлено до місця відбування покарання Уманського комунального підприємства «Комунальник», розташованого в м. Умань по вул. Горького, 19 (далі УКП «Комунальник»), з вимогою приступити до відпрацювання громадських робіт з 13.04.2022.

Далі за наказом директора УКП «Комунальник» № 114-к від 12.04.2022 засуджений був прийнятий на відбування призначеного покарання, йому було розроблено графік виходу на роботу з 13.04.2022 по 29.04.2022 та проведено інструктаж з техніки безпеки.

Разом з тим, протягом періоду відбування покарання з 13.04.2022 по 10.06.2022 відпрацював лише 4 години громадських робіт (13.04.2022), після чого, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 КВК України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацювати встановлений строк громадських робіт, в період з 14.04.2022 по 10.06.2022 ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків та не з`являвся на громадські роботи до УКП «Комунальник» без поважних причин, на попередження відділу пробації (15.04.2022) не реагував, тим самим ухилився від відбування покарання у виді 116 годин громадських робіт.

Частиною першою статті 381 КПК України передбачено розгляд судом обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 на виконання вимог частини першої статті 302 КПК України в обвинувальному акті клопотав про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_5 роз`яснено зміст частини другої статті 302 КПК України, що підтверджується його заявою від 16.06.2022; ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у кримінальному проступку, передбаченому ч. 2 ст. 389 КК України, за обставин, встановлених під час дізнання й викладених в обвинувальному акті, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при обранні ОСОБА_2 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де характеризується неінформативно, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, а також обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, а саме у виді арешту строком на 1 місяць.

Судом призначається саме реальне покарання, оскільки раніше призначене судом реальне покарання у виді громадських робіт, засуджений не відбув.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України слід визначити остаточне покарання ОСОБА_2 шляхом складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2021 року, перевівши невідбуті години громадських робіт в дні арешту за правилами ст. 72 КК України (одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт).

Таким чином, враховуючи довідку інспектора відділу пробації про відбутий засудженим до громадських робіт час покарання, згідно з якою невідбутий строк покарання ОСОБА_2 станом на 21.06.2022 складає 96 годин громадських робіт, що дорівнює 12 дням арешту, визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця 12 (дванадцяти) днів арешту.

У ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381-382, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.04.2021 та призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця 12 (дванадцяти) днів арешту.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за його ухваленням, надіслати учасникам судового провадження прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1