Справа № 372/1335/22
Провадження 1-кп-222/22
ухвала

26 липня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарці ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , який приймав участь в режимі відеоконференції із СІЗО, розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження №0000409від 07.04.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.
Станом на 26 липня 2022 року на підставі Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17 травня 2022 року на 90 діб продовжено строк дії воєнного стану, який затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в зв`язку із чим розгляд справи здійснюється з урахуванням внесених законодавством змін до КПК України та роз`яснень Верховного Суду від 03.03.2022 року № 2/0/2-2, викладених в листі «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану». Суд в порядку ст. 331 КПК України в зв`язку із вищезазначеними обставинами обмежується в даному судовому засіданні виключно розглядом питання про доцільність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
Клопотання прокурора про продовження вказаних запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_5 обґрунтоване тим, що в даний час стосовно останнього залишаються ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування, оскільки вказана особа не одружена, не працює, неповнолітніх дітей та утриманців не має, а тому відсутність стійких соціальних зв`язків підвищує ризик переховування обвинуваченого від суду. Прокурор вбачає ризики, передбачені і п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив на потерпілого та свідків.
Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, як безпідставного, вважав доводи прокурора надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній має у власності житло, яке може бути місцем виконання запобіжного заходу, мав офіційне місце працевлаштування до затримання.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність.
З огляду на характер висунутого обвинуваченому ОСОБА_5 є наявним справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.
На думку суду, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою.
З вищевказаних підстав суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про застосування в якості запобіжного заходу - цідодобового домашнього арешту, як взаємовиключного.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 331, 201 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» до 23 вересня 2022 року включно.
В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмоивти.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1