Справа № 149/1424/22
Провадження №11-кп/801/867/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2022, якою задоволено подання начальника Хмільницького районного відділу №3 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 29.01.2020 вироком Вінницького апеляційного суду за ст. 286 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки та в подальшому 25.03.2020 Касаційним кримінальним судом Верховного Суду за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки; 19.05.2021 ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області покарання змінено на виправні роботи строком 1 рік 10 місяців 8 днів з відрахуванням 20 % заробітку на користь держави щомісячно;

звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що передбачені ст. 81 КК України положення ОСОБА_8 дотримувався та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_8 відшкодував потерпілому ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 50 000 грн. та 3000 грн витрат за надання правової допомоги, трудовий колектив ТОВ "Поділля-Автотранс" зобов`язався взяти на себе обов`язки щодо подальшого виховання і виправлення ОСОБА_8 та протягом строку відбуття покарання ОСОБА_8 нагороджувався грамотою та подякою за сумлінну та віддану працю, високий професіоналізм.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_8 .
Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_8 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді виправних робіт перестає бути доцільним, не врахував, що засуджений відшкодував шкоду потерпілому в день розгляду подана органу пробації, а також те, що останній засуджений за тяжкий злочин.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, засудженого ОСОБА_8 та його адвоката, які просили ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Мотиви Суду
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Таким чином, сукупність даних двох підстав є обов`язковими під час вирішення питання про можливе застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи виконання покарання, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

На думку колегії суддів, висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд першої інстанції, всупереч положенням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» не надав належну оцінку усім представленим матеріалам, об`єктивно не з`ясував всі обставини справи та не надав належної оцінки особі засудженого ОСОБА_8 протягом усього терміну відбування покарання.

Наявність у засудженого заохочень не свідчить про те, що він довів своє виправлення, як і враховані місцевим судом дані характеристики засудженого, оскільки належне виконання засудженим трудових обов`язків, здійснення відрахувань із заробітної плати своєчасно та у встановлених розмірах та його належна поведінка є для нього обов`язком протягом всього строку відбування покарання у виді виправних робіт.

Крім цього, судом першої інстанції взято до уваги факт сплати засудженим ОСОБА_8 моральної шкоди в сумі 50 000 грн. та 3000 грн. витрат за надання правової допомоги, визначених вироком суду, проте не надано оцінку факту сплати засудженим зазначеної шкоди лише 29.07.2022, тобто у день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення та через місяць після подання клопотання до суду 28.06.2022, що фактично свідчить не про виправлення засудженого, а про сплату заборгованості з метою умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання, оскільки засуджений ОСОБА_8 незважаючи на обізнаність про наявність заборгованості не проявляв ініціативи, будучи працевлаштованим та отримуючи заробіток для погашення суми на користь потерпілого.

Крім того, стосовно засудженого за тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_8 до покарання у виді позбавлення волі на певний строк, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19.05.2021, згідно ст. 82 КК України, покарання було замінено на більш м`яке, тобто на виправні роботи строком 1 рік 10 місяців 8 днів з відрахуванням 20 % заробітку на користь держави щомісячно, та таким чином застосовано заходи заохочення, замінивши покарання на більш м`яке, не пов`язане з позбавленням волі.
Органом пробації у клопотанні про умовно-дострокове звільнення не наведено жодних даних, яким чином засуджений ОСОБА_8 довів своє право на умовно-дострокове звільнення в порівнянні з іншими засудженими фактично лише виконуючи покладені на нього судом обов`язки.
Таким чином, суд першої інстанції формально підійшов до з`ясування всіх обставин справи, та не в повному обсязі дослідив наявність підстав для застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення, що є підставою для скасування вказаної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, ухвала Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2022 про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення стосовно ОСОБА_8 є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, що вплинули на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ст.ст. 372, 532, 537, 539 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.202, щодо ОСОБА_8 скасувати.
У задоволенні подання начальника Хмільницького районного відділу №3 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:
Анатолій КРИВОШЕЯ Антон РУПАК Ірина КОВАЛЬСЬКА