УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність службових осіб Служби безпеки України щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України звернувся заявник ОСОБА_1 , який зазначив, що слідчим вказаного органу досудового розслідування не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості про кримінальне правопорушення відповідно до його заяви від 05.11.2021.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник вказав, що він 05.11.2021 звернувся до СБУ з заявою про вчинення Президентом України ОСОБА_2 злочинів, передбачених ст. 109, 111, 364, 366, 382, 396 КК України.

Станом на день звернення зі скаргою до слідчого судді відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не проводиться.

Зазначене заявник вважав бездіяльністю, у зв`язку з цим просив слідчого суддю зобов`язати слідчого СБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення діючого Президента України за ст. 109, 111, 364, 366, 382, 396 КК України.

У судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не прибув.

Враховуючи обмежені законом строки вирішення скарг зазначеної категорії, наявність документів, що дозволяють встановити необхідні обставини, слідчий суддя вважав за можливе провести розгляд скарги без участі заявника.

Слідчий Служби безпеки України до суду також не з`явився, про наявність поважної причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 105 Конституції України Президент України на час виконання повноважень користується правом недоторканності.

Як встановлено статтею 111 Конституції України, у разі вчинення Президентом України державної зради або іншого злочину він може бути усунений з поста Верховною Радою України у порядку імпічменту.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду від 10.12.2003 № 19-рп/2003 у справі про офіційне тлумачення положень частини першої статті 105, частини першої статті 111 Конституції України (справа щодо недоторканності та імпічменту Президента України) суттєві властивості права недоторканості Президента України надають йому ознак посадово-функціонального імунітету, що зумовлено публічно-правовим статусом Президента України, встановленим виключно Конституцією України.

Розділом V Конституції України визначено, що Президент України є главою держави, виступає від її імені, є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

З огляду на це Президент України потребує і належного рівня правового захисту. Такому захисту слугує насамперед припис частини першої статті 105 Основного Закону України про те, що Президент України користується правом недоторканності на час виконання повноважень.

Право недоторканності Президента України не може бути скасоване, призупинене або обмежене шляхом порушення проти нього кримінальної справи і переслідування у порядку кримінального судочинства.

Таким чином, право недоторканності Президента України треба розуміти як органічну складову його конституційного статусу, що має на меті забезпечення умов для реалізації покладених на нього повноважень.

Однак Конституційний Суд України у цьому рішенні зазначив, що право недоторканності Президента України має обмеження у часі і діє лише на час виконання ним повноважень.

Отже, встановлена Конституцією України процедура імпічменту є єдиним способом притягнення Президента України до конституційної відповідальності і за своєю правовою природою не аналогічна обвинуваченню особи відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, імпічмент за своєю правовою природою є позасудовим конституційним процесом, за змістом якого парламент у разі вчинення злочину Президентом України може достроково припинити його повноваження, усунувши з поста.

Таким чином, Президент України на час виконання повноважень не несе кримінальної відповідальності, проти нього не може бути порушена кримінальна справа.

Конституційна процедура розслідування і розгляду справи про усунення Президента України з поста в порядку імпічменту здійснюється без порушення проти нього кримінальної справи.

Слідчий суддя також вважає за необхідне звернути увагу на положення п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК, згідно з якими слідчі Служби безпеки України мають право здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених Президентом України, повноваження якого припинені.

Наведене повністю узгоджується з Рішенням Конституційного суду України від 10.12.2003 № 19-рп/2003, оскільки передбачає, що Президент України може бути суб`єктом злочину виключно після припинення його повноважень.

Таким чином, слідчі Служби безпеки України не уповноважені вносити до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості щодо діючого Президента України та здійснювати щодо нього кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність службових осіб Служби безпеки України щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 05.11.2021, отриманої 17.11.2021, відмовити.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_3