Справа№751/1494/22
Провадження №1-кс/751/465/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої внесено клопотання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, застосованого до громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується НЦБ Інтерполу в Російській Федерації

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу міжнародно-правового співробітництва Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладених обов`язків на два місяці, застосованого до громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

Клопотання обґрунтовує тим, що громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 було затримано на території України 05.06.2020 як такого, що перебуває у міжнародному розшуку. У зв`язку з цим до нього застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, який неодноразово продовжувався.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.06.2021, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 30.06.2021, ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У подальшому, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 25.03.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зі строком дії запобіжного заходу до 24.05.2022 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Рішення Державної міграційної служби України про відмову у визнанні громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту оскаржено, а відтак завершення екстрадиційної перевірки у визначенні ч.10 ст.584 КПК України строки в конкретному випадку є неможливим.

З огляду на наявність відомостей у матеріалах запитуючої сторони про ухилення ОСОБА_4 від правосуддя, тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, віку та стану здоров`я ОСОБА_4 , міцності його соціальних зав`язків, прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в частині покладених обов`язків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Захисник та ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Управління ФСБ Росії по Приморському краю 08.06.2016 винесено постанову про оголошення у міжнародний розшук ОСОБА_4 з метою його видачі, у зв`язку з тим, що останній притягнутий, як обвинувачений, за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації.

Постановою Фрунзенського районного суду міста Владивостока від 24.06.2016 у справі № 3/11-88/2016 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів.

Офісом Генерального прокурора 08.07.2020 прокуратурі Чернігівської області доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду із клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Інкриміновані ОСОБА_4 діяння за законодавством України відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжкими злочинами.

Передбачені ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинені злочини не минули.

Рішенням Державної міграційної служби України №32-21 від 02.02.2021 року ОСОБА_4 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказане рішення Державної міграційної служби України ОСОБА_4 оскаржує в Окружному адміністративному суді м. Києва.

Ухвалою суду 02 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.06.2021, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 30.06.2021, ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії запобіжного заходу неодноразово продовжувався.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 25.03.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зі строком дії запобіжного заходу до 24.05.2022 та покладеного на нього наступні обов`язки: з`являтися за кожною вимогою до органу, який проводить екстрадиційну перевірку чи суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини повідомити про це посадову особу чи орган, що здійснив виклик; не відлучатися без дозволу органу, який проводить екстрадиційну перевірку, за межі Івано-Франківської області; повідомляти орган, який проводить екстрадиційну перевірку, про зміну місця проживання та місця роботи; здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином КПК України визначено, що розгляд питання про продовження дії обов`язків здійснюється в порядку, передбаченому ст.199 КПК України для продовження строку тримання під вартою.

Відповідно ч.2 ст.585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Відповідно ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

В даному випадку екстрадиційна перевірка відносно ОСОБА_4 залишається не завершеною. Слідчий суддя звертає увагу на той факт, що відмову ДМС України у визнанні громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва.

З урахуванням обставин, які враховувалися слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення на території Російської Федерації, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та наявність на утриманні неповнолітньої дитини, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, слідчий суддя вважає, що і на даний момент наявні достатні підстави для подальшого продовження до останнього ініційованого прокурором запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із продовженням, покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на два місяці до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

Ураховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-179, 194, 199, 585 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, застосованого ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.03.2022 до громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині обов`язків покладених на нього, строком на два місяці, до 23 липня 2022 року, а саме:

- з`являтися за кожною вимогою до органу, який проводить екстрадиційну перевірку чи суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини повідомити про це посадову особу чи орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися без дозволу органу, який проводить екстрадиційну перевірку, за межі Київської та Чернігівської областей;

- повідомляти орган, який проводить екстрадиційну перевірку, про зміну місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 покласти на прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24.05.2022 о 12.50 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1