єдиний унікальний номер справи 546/166/22
номер провадження 1-кп/546/37/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000024, відомості про яке 24 січня 2022 року внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не інваліда, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12.12.2007 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. У відповідності до постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 13.08.2009 іспитовий термін скасовано і особу направлено в місця позбавлення волі на строк 3 роки. Звільненого 31.08.2011 на підставі ст. 3 п. «а» ЗУ «Про амністію» від 08.07.2011;
- 08.01.2013 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 02.12.2013 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 08.01.2013, із остаточним призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, звільненого по відбуттю покарання;
- 31.03.2017 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 22.06.2017 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, знятого з обліку 26.10.2020 на підставі ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.10.2020 по закінченню іспитового строку,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

14 січня 2022 року близько 20:30 год. ОСОБА_5 , правомірно перебуваючи у будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , на кріслі у спільній кімнаті побачив мобільний телефон , який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , діючи повторно із корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «NOKIA 5 TA-1053» IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , після чого місце вчинення злочину покинув разом з вказаним мобільним телефоном, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 338 від 26.01.2022 та довідок ФОП « ОСОБА_6 », ФОП « ОСОБА_7 », ринкова вартість викраденого майна становить: мобільного телефону 1410,00 грн; картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» 100 грн; картки мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» 100 грн.

Таким чином ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки в загальному розмірі 1610,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

18 квітня 2022 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладена угода про примирення. Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обставини вчинення кримінального правопорушення повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме щире каяття. Сторони угоди узгодили міру покарання та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпілий, обвинувачений.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, підтверджує обставини вчинення злочину в обсязі, визначеному обвинувальним актом та угодою. Зазначив, що угода була укладена добровільно за обоюдною ініціативою. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Зазначив, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що добровільно уклав угоду про примирення з обвинуваченим, угода була укладена за обоюдною ініціативою. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Зазначив, що жодних претензій щодо відшкодування матеріальної або моральної шкоди до обвинуваченого не має та такі вимоги не заявляв, викрадений телефон йому повернуто.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення. Зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні. Просив вирішити питання щодо речових доказів. Зазначив, що процесуальні витрати у справі відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши потерпілого, обвинуваченого, думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів. Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що угода про примирення була укладена за обоюдною ініціативою підозрюваного та потерпілого у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, яке кримінальним законом віднесено до нетяжкого злочину та яке не пов`язане з домашнім насильством.

Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою вину у вчиненому злочині. При цьому, як обвинувачений, так і потерпілий, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпілий цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також можливість притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди. Наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України також роз`яснені потерпілому.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів. Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на момент вчинення злочину перебував під адміністративним наглядом, не одружений, на утриманні дітей немає, не працює, не перебуває на обліку лікарів фтизіатра та психіатра, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2017 року із діагнозом психічно-поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та опіоїдів, синдром залежності, постійне вживання, щиро розкаявся у скоєнні злочину, усунув негативні наслідки вчиненого злочину, примирився з потерпілим, відшкодував шкоду шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Умовами укладеної угоди узгоджено звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обтяжуючої обставини, зокрема рецидиву злочину, та перебування особи під час скоєння злочину під адміністративним наглядом, суд приходить до висновку про необхідність встановлення іспитового строку на три роки, застосувавши положення ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, визнані постановами ст.дізнавача від 24.01.2022 та 25.01.2022, приєднані до матеріалів кримінального провадження, які 22.02.2022 передані на відповідальне зберігання потерпілому.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 314, 369-371, 373-376, 393-395, 468, 469, 471, 473-475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 18 квітня 2022 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме:
- мобільний телефон «NOKIA 5» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 та встановленою сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , паперову коробку з-під мобільного телефону «NOKIA 5» повернути власнику ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1