Справа №36/5598/22
Провадження №336/780/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2022 року слідча суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши к відкритому судовому засіданні, у м.Запоріжжя, клопотання старшого слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках обвинувального акту внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.10.2022 року, №0001601, про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України, -

встановила:

старший слідчий відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого суду Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , в рамках обвинувального акту внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.10.2022 року, №0001601, про вчинення ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України. У клопотання просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Мотивував клопотання тим, що 19 жовтня 2022 року приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись на проїжджій частині за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «Chevrolet» моделі «Aveo» в кузові седан, синього кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , WIN НОМЕР_2 , 2006 року випуску за наступних обставин: так, у зазначений час ОСОБА_7 пересувався у якості водія на автомобілі «Мазда СХ-7» д.н. НОМЕР_3 разом з невстановленими особами по проїжджій частини вулиці Іванова у напрямку перехрестя вулиці Іванова та проспекту Моторобудівників в м. Запоріжжі. В цей час з другорядної дороги на проїжджу частину по вулиці Іванова виїхав автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Aveo» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , не уступивши дорогу автомобілю «Мазда», створивши тим самим аварійну ситуацію.

Далі ОСОБА_7 зупинив автомобіль «Мазда СХ-7» на проїжджій частині по вулиці Іванова, а саме між будинками 61 та 63 в місті Запоріжжі. Автомобіль «Chevrolet «Aveo» під керуванням ОСОБА_8 зупинився позаду. Після чого ОСОБА_7 підійшов зі сторони водійської двері до вказаного автомобілю, відчинив водійські двері та за допомогою фізичної сили витяг потерпілого з салону автомобілю та став наносити удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_8 , тим самим застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього. В цей час невстановлена під час досудового слідства особа чоловічої статі, яка пересувалася у якості пасажира у салоні автомобілю «Мазда СХ-7» також підійшла до потерпілого ОСОБА_8 та нанесла йому не менш ніж 10 травматичних впливів по голові та тулубу, застосувавши фізичне насилля.

Після чого ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобілю «Chevrolet «Aveo» д.н., НОМЕР_1 , сів на водійське сидіння, завів двигун за допомогою ключа, який знаходився у замку живлення та почав рух у напрямку перехрестя вулиці Іванова та проспекту Моторобудівників в місті Запоріжжі, тим самим незаконно заволодів вказаним автомобілем, перемістивши його від будинку 61 по вулиці Іванова до гаражів, які розташовані на перехресті вулиці Миколи Корищенка та траси Харків Сімферополь у м. Запоріжжі, де 20.10.2022 року вказаний автомобіль було виявлено працівниками Національної поліції.

Тим самим, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою під час досудового розслідування особою, із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , не маючи законних підстав та відповідних документів на право власності, обравши вказаний транспортний засіб об`єктом вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно заволодів автомобілем марки «Chevrolet» моделі «Aveo» в кузові седан, синього кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , WIN НОМЕР_2 2006 року випуску, яким користувався останній, спричинивши матеріальну шкоду у сумі 164 558 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинено за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

20.10.2022 року слідчим відділенням відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області розпочато кримінальне правопорушення № 0001601 від 20.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

22.10.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

«22» жовтня 2022 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, які підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8
-протоколом огляду місця події від 19.10.2022 за адресою м. Запоріжжя, вул. Іванова, 61;
-протоколом огляду місця події від 20.10.2022 за адресою м. Запоріжжя, перехрестя вул.. Миколи Корищенка та траси Харків-Сімферополь, напроти будинку № 40 по вул.. Миколи Корищенка, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль «Chevrolet» моделі «Aveo» в кузові седан, синього кольору з д.н.з. НОМЕР_1 ;

-речовим доказом автомобілем «Chevrolet» моделі «Aveo» в кузові седан, синього кольору з д.н.з. НОМЕР_1 ;
-постановою про визнання речовими доказом від 20.10.2022;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, за які передбачено кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 усвідомлюючи суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення та з метою уникнення покарання за вчинений злочин, знаходячись на волі буде переховуватись від органів досудового розслідування (суду), також враховуючи те, що на частині території Запорізької області на теперішній час проводяться воєнні (бойові) дії ОСОБА_7 може мати можливість безперешкодно, виїхати до території, яка перебуває в тимчасовій окупації, що призведе до уникнення від покарання та його переховування, також при проведенні процесуальних дій підозрюваний ОСОБА_7 не надав органу досудового розслідування адреси свого місця проживання та будь-яких інших контактів, існує вірогідність, що у разі переховування підозрюваного призведе до неможливості його пошуку,що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що у разі визнання вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі та у разі обрання будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_7 буде намагатись впливати на свідка, оскільки останній знайомий зі свідком ОСОБА_9 та знаючи про місце його роботи, проживання, знаходячись на свободі буде мати можливість усіляко спонукати свідка ОСОБА_9 до зміни своїх показань або ненадання ним свідчень проти нього, а також враховуючи те, що злочин вчинений відносно потерпілого із застосуванням насильства також існує вірогідність, того що підозрюваний буде впливати на потерпілого з тих же міркувань, застосовуючи при цьому моральний та фізичний вплив, що у подальшому буде заважати проведенню об`єктивного досудового розслідування та встановленню істини по кримінальному провадженню, тому розуміючи це об`єктивно існує ризик незаконного впливу на свідка та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вивченням особистості підозрюваного, встановлено, що ОСОБА_7 ніде не працює (не навчається, офіційно не працевлаштований, неофіційно не працевлаштований, відсутні будь-які доходи від держави та інших осіб), таким чином постійного джерела прибутку не має, відсутні стійкі соціальні зв`язки, підозрюваний не надав будь-яких свідчень про будь-який заробіток, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_7 з метою задоволення особистих потреб, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення (злочини), що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності постійного джерела доходу та постійного місця мешкання є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави, не можливе.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що не існує ризиків, підозрюваний зможе переховуватися від суду.

Вирішуючи заявлені клопотання слідча суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання судді, відповідні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні та наявність ризиків на існування яких посилається слідчий, суддя вважає наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_10 зможе переховуватися від слідства та суду, впливати на потерпілого.

В розумінні КК України інкримінований Власовим злочин, передбачений є тяжким, такий злочин має досить високий ступінь суспільної небезпеки.

Тобто, за даним кримінальним провадженням суд враховує, що у відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу підозрюваному стала наявність обґрунтованої підозри у можливої причетності до скоєння тяжкого умисного злочину.

На думку судді вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

При цьому, не будучи самостійною підставою для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що ґрунтується на позиції в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», у відповідності з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

На теперішній час, слідча суддя враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, приймає до уваги репутацію підозрюваного, дані про його соціальні зв`язки, його поведінку, та ставлення до процесуальних обов`язків.

Так ОСОБА_7 є особою, яка, відповідно до анкетних даних з обвинувального акту, не судима, проте не має міцних соціальних зв`язків, постійної офіційної роботи. Він сам прояснив, що не проживав за місцем своєї реєстрації після вчинення кримінального правопорушення, проживав у знайомого, прізвища якого не знає. Спілкувався із потерпілим, намагався самостійно розшукувати речові докази, мотивів своїх дій пояснити не зміг.

Слідча суддя вважає, що з огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватими у кримінальних правопорушеннях, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, скоювати інші злочини.

При цьому суд враховує рішення ЄСПЛ по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, який зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Ризики, передбачені пунктом 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК у цьому кримінальному провадженні продовжують існувати.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд зауважує також, що для здійснення тиску на потерпілого та свідків обвинуваченим достатньо, наприклад того, що особа, якій загрожує покарання у виді тривалого позбавлення волі, вчинить дії, покликані на примушення свідків та потерпілого до зміни показань або до відмови від їх надання. Такий висновок випливає із пояснень підозрюваного, який не сам пояснив, що спілкувався із потерпілим з метою вирішити на його розсуд, як він зазначив конфлікт.

Таким чином, суддя зазначає, що заявлений запобіжний захід у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри та особи підозрюваного, його поведінки є пропорційним.

З огляду на викладене клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Згідно ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст. 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 24.12.2022 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 130000,00 грн. (сто тридцять тисяч) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок: ТУ ДСА України в Запорізькій області, , рахунок отримувача, Банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, судді, суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та
місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа виконання покарання негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та слідчого у даному кримінальному провадженні.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_7 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, слідчому, прокурору, захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст буде виготовлено та проголошено 27.10.2022 о 14-00.
Суддя