Справа №333/2634/22
Провадження № 1-кс/333/732/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2022 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання дізнавачаВідділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій областістаршого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 04.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
Дізнавач Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із даним клопотанням про арешт майна. Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

В провадженні сектору дізнання відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від «04» липня 2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 04.07.2022 року до відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40-річча Перемоги, буд. 57 працівниками поліції виявлено громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі зберігав зіп-пакет з кристалічною речовиною, ймовірно наркотичною, який в подальшому було вилучено під час ОМП.(ЄО 13152 від 04.07.2022 року).

Так в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено зіп-пакет з кристалічною речовиною, який було упаковано до паперового конверту, на який було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.

Для встановлення істини у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні відповідних експертиз по даному досудовому розслідуванні з залученням спеціалістів відповідної галузі.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення (проступку) та є тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт.

В судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена, надала заяву з проханням розглянути клопотання за її відсутності, на його задоволенні наполягає.

ОСОБА_5 , - особа, у якої було вилучене вищезазначене майно на яке просить накласти арешт дізнавач, в судове засідання не з`явилась.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 04.07.2022 р. до Єдиного реєстру досудового розслідування внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час огляду місця події від 04.07.2022 р. у гр. ОСОБА_4 було виявлено та вилучено зіп-пакет з кристалічною речовиною, який було упаковано до паперового конверту, на який було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.

Постановою дізнавача Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 04.07.2022 р. вищезазначені вилучені у ОСОБА_4 речі визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання докази, приходить до висновку, що клопотання дізнавача про арешт майна не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до статті 298-3 КПК України, речі і документи, що є знаряддям та/або засобом вчинення кримінального проступку чи безпосереднім предметом посягання, виявлені під час затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, вилучаються уповноваженою службовою особою Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань.

Вилучені речі і документи зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У виняткових випадках вилучені речі і документи можуть бути повернуті володільцеві до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді. Залежно від результатів розгляду вилучені речі та документи у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві, або знищують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про затримання.

За результатами розгляду слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту. Дізнавачем не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження»,має перебувати на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно є безпідставним та немотивованим, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-175, 290-3, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання дізнавача Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 04.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - відмовити.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1