Справа № 569/3386/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження №0001889 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 без визначення розміру застави, суд -
ВСТАНОВИВ:
12 травня 2022 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшло клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів без визначення розміру застави.
12 травня 2022 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з підстав зазначених у клопотанні і пояснив, що заявлені раніше ризики передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не перестали існувати. Доводить, що обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, враховуючи тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке передбачає позбавлення волі на строк до восьми років, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігання вказаним ризикам прокурор просить суд клопотання задоволити.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, просили суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки відсутні докази про існування ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, наведених прокурором у клопотанні. Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнає повністю, зобов`язується відшкодувати завдану ним шкоду.
Потерпілий ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомили.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 12 години 00 хвилин 15 березня 2022 року до 12 години 00 хвилин 13 травня 2022 року без визначення розміру застави.
За положенням ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою, оскільки ризики передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України є реальними з огляду на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, усвідомлюючи відповідальність може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.
В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».
Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів суд не вбачає, з огляду на обставини вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_5 та наявність існування ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім того обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_6 не надано доказів існування обставин, які свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів в змозі запобігти ризикам, що передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
За наявності ризиків передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкості злочину у якому обвинувачується ОСОБА_5 , який є тяжким, відсутність стримуючих факторів, слід продовжити щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, як альтернативного заходу, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,183,197,199,331,369,376,392,395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Кременець, Тернопільської області, українцю, громадянину України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 15 години 00 хвилин 12 травня 2022 року до 15 години 00 хвилин 10 липня 2022 року без визначення розміру застави
Визначити місцем тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» (м.Рівне, вул.Дворецька, 116).
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1