Справа № 504/506/22
Номер провадження 1-кп/504/573/22
У Х В А Л А
08.06.2022 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000718 від 30.09.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000718 від 30.09.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 надав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає, а перебуваючи на волі остання може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

В свою чергу захисник-адвокат ОСОБА_5 просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, вважаючи заявлені ризики не обґрунтованими. При цьому просила врахувати те, що ОСОБА_4 раніше не судима, має постійне місце проживання, від суду переховуватися не збирається, раніше хворіла на хронічну хворобу, перенесла операцію (зі слів).

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання свого захисника та заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.02.2022р. відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор.

Надалі, ухвалою від 12.04.2022р. продовжено застосування раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб, а саме до 11.06.2022р.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи до уваги, що строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 11.06.2022 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, суд приходить до наступного.

Так, на думку суду, ризики, визначені в ухвалі Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.02.2022р. на теперішній продовжують існувати.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Суд вважає, що небезпека переховування ОСОБА_4 здається явно переконливою, оскільки вона обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, офіційно не працює, не навчається, в неї немає офіційного джерела доходу, не має на утриманні неповнолітніх дітей. Вказані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, характеру інкримінованого злочину свідчить про існування ризику переховування від суду.

Посилання захисника-адвоката ОСОБА_5 на те, що обвинувачена раніше не судима, має постійне місце мешкання, не впливають на ступінь доведеності існування ризику переховування від суду.

Твердження захисника-адвоката ОСОБА_5 про незадовільний стан здоров`я обвинуваченої не знайшли свого документального підтвердження в судовому засіданні.

Також, ризик впливу на свідків здається суду обґрунтованим, оскільки обвинувачена шляхом вмовляння, переконання чи погроз може вплинути на них з метою зміни показань під час судового розгляду.

Реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа «Летельє проти Франції», 12369/86, 26 червня 1991 року).

Наразі кримінальне провадження перебуває на судового розгляду, усі свідки ще не допитані судом, тому заявлений прокурором ризик можливості незаконного впливу є вкрай актуальним.

Враховуючи, що обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним ризикам, зважаючи на обставини справи, дані про особу обвинуваченої, суд вважає необхідним продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 371 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», обраний обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін та продовжити його дію на строк до двох місяців, а саме до 07.08.2022 року, включно.

Копію ухвали вручити захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для вручення обвинуваченій, а також для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1