Справа № 192/2357/18
Провадження № - 1кп/201/205/2022
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 травня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000710 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою вищою, не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-09.12.2009 Інгулецьким районним судом м. Кривий ріг за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 104 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1рік 6 місяців;
-31.05.2010 Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 2 дні позбавлення волі;
-27.05.2014 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 198 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 приблизно наприкінці жовтня 2018 року у вечірній час, точної дати та час встановити не виявилося можливим маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, прийшов до територій домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, з корисливих спонукань з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу, через ворота проник на територію подвір`я, звідки таємно, повторно викрав одну металеву тачку вартістю 630 гривень, яка належить ОСОБА_5 , чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 630 гривень. Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та надав пояснення про те, що в той день він допомагав завантажувати КАМАЗ по АДРЕСА_3 за проханням зятя потерпілої і коли завершили, то з домоволодіння без дозволу взяв тачку, яку привіз додому. Через декілька днів повернув її на вимогу потерпілої.

Крім повного визнання своєї вини у судовому засіданні, вина обвинуваченого підтверджується зібраними під час досудового слідства і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в жовтні 2018 коли приїхала в своє домоволодіння то виявила пропажу металевої тачки. Через деякий час ОСОБА_6 розповідав, що бачив тачку в дворі ОСОБА_3 , вона зателефонувала зятю і через деякий час обвинувачений привіз тачку сам.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в кінці жовтня потерпіла прийшла нього і звинуватила у крадіжки тачки. Через два дні свідок йшов на роботу і побачив тачку у дворі обвинуваченого, сказав про це потерпілій і вона заявила на нього в поліцію.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13.11.2018 (а.с. 34), згідно якого ОСОБА_7 повідомила про те, що в період часу з 27.10.2018 по 03.11.2018 в АДРЕСА_3 з подвір`я невідома особа здійснила крадіжку особистого майна заявниці.

Протокол огляду місця події від 13.11.2018 (а.с.35), згідно якого місцем огляду є територія подвір`я по АДРЕСА_3 . В ході огляду поряд з будинком виявлена металева тачка на колесах.

Висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4489 від 29.11.2018 (а.с. 37-41), згідно якого ринкова вартість викраденого майна ОСОБА_5 , а саме однієї металевої тачки придбаної в 2000 році, станом на 03.11.2018, з урахуванням зносу, складає 630 грн.

Протокол слідчого експерименту від 30.11.2018 (т.2 а.с.44), згідно якого ОСОБА_3 на місці скоєння злочину, а саме в АДРЕСА_3 вказав механізм скоєння крадіжки. Пояснив, що 28.10.2018 близько 18-00 год. він відчинив ворота та зайшов на територію подвір`я де за раєм взяв тачку та викотив її з подвір`я.

Всі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину і його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не у максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений має шанс стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням, в ході якого обвинувачений буде мати можливість виправитись без утримання в установі виконання покарань.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази металеву тачку - повернути потерпілі ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4489 у розмірі 170 гривень 00 копійок;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1