Справа № 536/828/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження від 17 червня 2022 року № 0000126 та кримінальне провадження від 14 червня 2022 року № 0000195 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чутове Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15 листопада 2011 року Чутівським районним судом Полтавської області за частиною 2 статті 185 КК України з призначенням покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі; 27 лютого 2013 року звільнений умовно-достроково;

-12 липня 2013 року Чутівським районним судом Полтавської області за частиною 2 статті 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 21 травня 2014 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року;

-08 вересня 2014 року Чутівським районним судом Полтавської області за частиною 2 статті 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільтнений від відбування покарання зі встановленням іспитового строку терміном 1 рік 6 місяців;

-25 листопада 2014 року Чутівським районним судом Полтавської області за частиною 1 статті 162, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 263 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-24 червня 2019 року Ленінським районним судом м.Полтави за частиною 2 статті 185 з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців;

-20 травня 2021 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за частиною 1 статті 369 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в сумі 17 000 грн.;

-20 грудня 2021 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за частиною 1 статті 125, статтею 126-1, частиною 2 статті 185 КК України з призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 126-1, частиною 1 статті 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог статті 28 Конституції України, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 та до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України за вчинення домашнього насильства у період часу з 30 травня 2021 року по 13 червня 2022 року безпричинно, умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі, втрати самооцінки та позитивних емоцій, посилення негативних переживань.

Так, 30 травня 2021 року о 21.00 годинв ОСОБА_4 за місцем свого спільного проживання зі співмешканкою ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 , вчиняв сварку з останньою, під час якої виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв з помешкання, морально тиснув, унаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю. За даним фактом відносно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 05 серпня 2021 року постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Також, 26 вересня 2021 року об 11.00 годині ОСОБА_4 за місцем свого спільного проживання з ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , на грунті вживання алкоголю вчинив сварку з останньою. Під час сварки погрожував ОСОБА_5 фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вказаним фактом відносно ОСОБА_4 було складено адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 13 жовтня 2021 року за наслідками розгляду адміністративного протоколу Кременчуцьким районним судом Полтавської області винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Окрім того, 21 березня 2022 року близько 22.30 години ОСОБА_4 за місцем свого спільного проживання зі співмешканкою ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з останньою, що завдало шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вказаним фактом відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 20 квітня 2022 року за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення Кременчуцьким районним судом Полтавської області винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Окрім того, 13 червня 2022 року ОСОБА_4 а місцем свого спільного проживання зі співмешканкою ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно вчинив фізичне та психологічне насильство стосовно співмешканки ОСОБА_5 у виді ляпасу, словесних образ, приниженні, погроз заподіяння фізичного насильства та залякування. Систематичність протиправних діянь ОСОБА_4 викликало у ОСОБА_5 страх за свою безпеку, внаслідок остання зазнала фізичних та психологічних страждань, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі, втрати самооцінки та позитивних емоцій, погіршення негативних переживань та емоційної залежності, що призвело до погіршення якості життя.

Також, ОСОБА_4 , 20 грудня 2021 року засуджений вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, що свідчить про систематичність вчинення ОСОБА_4 фізичного та психологічного насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 як особи, з якою останній перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто домашнє насильство.

Окрім того, навесні 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконний посів та вирощування конопель, взяв заздалегідь приготовлене насіння рослини коноплі, яке посадив на території домоволодіння, де він проживає в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , та після сходження рослин доглядав за ними шляхом прополювання.

16 червня 2022 року під час огляду в домоволодінні по АДРЕСА_1 працівниками поліції було виявлено та вилучено 20 кущів рослин з морфологічними ознаками рослин роду коноплі, які ОСОБА_4 посяів та виростив на території домоволодіння для власних потреб.

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № СЕ-19/117-22/7734-НЗПРАП від 27 червня 2022 року, вилучені рослини мають ботанічні ознаки рослин роду коноплі, містять тетрагідроканнабіол і відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, кількість наданих на дослідження рослин становить 20 штук.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконний посів та незаконне вирощування конопель.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують обвинуваченого як особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 310 КК України є вірною так як обвинувачений вчинив незаконний посів та незаконне вирощування конопель, також є вірною кваліфікація дій ОСОБА_4 за статтею 126-1 КК України, оскільки обвинувачений здійснив умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто домашнє насильство.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставиною яка в силу ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлені.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що одне з кримінальних правопорушень відноситься до категорії кримінальних проступків, інше - відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 є раніше судимим, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах, установлених у санкції частини 1 статті 310 та статті 126-1 КК України, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, та вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі за частиною 1 статті 310 КК України та у виді обмеження волі за статтею 126-1 КК України, що, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення останнього і попередження нових злочинів.

За сукупністю кримінальних правопорушень слід призначити ОСОБА_4 покарання за правилами частини 1 статті 70 КК України, застосувавши принцип поглиненням менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточне покарання у виді обмеження волі.

Також, приймаючи до уваги, що обвинувачений засуджений вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2021 року та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, то слід призначити остаточне покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог частини 1 статті 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2021 року.

У даному кримінальному провадженні цивільні позови не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Враховуючи викладене, із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути 1132, 68 грн., які витрачені на залучення експерта для проведення експертизи по кримінальному провадженню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень статті 100 КПК України.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи суд не вбачає ризиків, передбачених статтею177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 373 - 375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 310 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі частини 1, частини 4 статті 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2021 року та визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати у кримінальному провадженні на проведення експертизи в сумі 1132 грн. 68 коп.

Речові докази двадцять рослин зеленого кольору, які мають ботанічні ознаки рослин роду коноплі, які запаковані до полімерного мішка з полімерною затяжкою № 76331117 знищити у встановленому законом порядку.

Речовий доказ диск DVD-R 4, 7 GB з відеозаписом огляду місця події залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1