Справа № 496/4359/22
Провадження № 1-кп/496/544/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка матеріали кримінального провадження № 0000199 від 15.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , строком на 60 днів, з можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та у разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_5 : прибувати до прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області та суду за першою вимогою; не залишати без дозволу прокурора та суду місце проживання; утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

При цьому посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому у відповідності з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились. В обґрунтування обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 прокурор звертає увагу суду на наявність ризиків, які не зменшились, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватися від суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може переховуватись з метою уникнення покарання, так як будь-якої альтернативної міри покарання за вчинення вказаного злочину законом не передбачено; поряд з цим, вона раніше судима за ч. 1 ст. 309 КК України, не має постійного місця проживання, зареєстрована в іншій області, не працює, є сиротою, а також може перетнути державний кордон України та перебувати на території іншої держави); може незаконно впливати на свідків, експертів (оскільки, обвинуваченій відомі анкетні дані свідків та потерпілої, зі свідком ОСОБА_7 вона підтримує стосунки, а ці особи ще не допитані в ході судового розгляду); вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що ОСОБА_5 будучи засудженою 01.07.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту на 45 діб, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном на 1 рік та 12.07.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту на 45 діб, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном на 1 рік). Вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вказаним вище ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На підставі зазначеного, просить суд обрати щодо обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість і просив обрати обвинуваченій запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку та клопотання захисника. В свою чергу, у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки цей запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16.08.2022 року клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволено та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор». Встановлено строк дії ухвали 60 днів з дня затримання, тобто з 16.08.2022 року 15:50 годин до 14.10.2022 року включно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, вона раніше судима, не одружена, офіційно не працевлаштована, не має міцних соціальних зв`язків, тому суд вважає, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховування від суду.

Крім того, ОСОБА_5 раніше судима, а саме 01.07.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту на 45 діб, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном на 1 рік та 12.07.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту на 45 діб, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном на 1 рік. Наведене свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Будь-яких даних про недоведеність ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема особисте зобов`язання, про застосування якого просив захисник, не забезпечать належної поведінки обвинуваченої під час розгляду кримінального провадження.

Разом з цим, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор в судовому засіданні не довів.

Вислухавши думку учасників судового провадження, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, про застосування якого просили захисник і обвинувачена, не забезпечать належної поведінки обвинуваченої під час розгляду кримінального провадження, а також ту обставину, що розгляд кримінального провадження не завершено, суд вважає за доцільне обрати запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням особи обвинуваченої, її віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, суд вважає за необхідне визначити розмір застави в межах розмірів, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 86835 грн. При цьому прокурор просить визначити розмір застави у 95720,00 грн, що становить 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, але вказаний розрахунок зроблено невірно.

Що стосується обов`язків, які необхідно покласти на обвинувачену, слід зазначити наступне.
Згідно з ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
У клопотанні прокурор просить у разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області та суду за першою вимогою; не залишати без дозволу прокурора та суду місце проживання; утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Слід зазначити щодо зобов`язання не залишати без дозволу прокурора та суду, місце проживання - воно є складовою самого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а саме його суттю, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період часу, а тому не може бути віднесене до факультативних обов`язків, відповідно і вимога в цій частині не може бути задоволена. Враховуючи викладене, суд вважає, що на обвинувачену мають бути покладені обов`язки не відлучатися з с. Слобода-Яришівська Могилів-Подільського району Вінницької області, без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193, 314, 315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 11.10.2022 року по 09.12.2022 року і утримувати в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 86835 грн (вісімдесят шість тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатися з с. Слобода-Яришівська Могилів-Подільського району Вінницької області, без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня проголошення, до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1