Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/14/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 296 (206) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження № 0001484 від 25.03.1019 за апеляційною скаргою із змінами обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2021 року.

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк, українець, громадянин України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такий що не має судимості відповідно до ст. 89 КК України,
визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 2 522 гривень 50 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 33 000 гривень та моральну шкоду в сумі 15 000 гривень, а всього 50 522 гривні 50 копійок.
Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , стосовно якого апеляційних скарг не надходило.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 25 березня 2019 року близько 02 години 45 хвилин, перебуваючи у приміщенні розважального закладу «Cherkassy Bierstube», що розташований за адресою: м. Черкаси вул. Хрещатик, 225, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилося в ігноруванні встановлених в суспільстві загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, розпочав словесний конфлікт з раніше не відомим йому ОСОБА_7 , після чого раптово, безпідставно, наніс удар кулаком правої руки в ніс та ще один повторний удар кулаком правої руки в ніс ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток носу зі зміщенням відламків, забиту рану спинки носу, крововилив повік правого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_11 (ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_11 не встановлювався, у зв`язку із тим, що останній до медичних закладів не звертався).
ОСОБА_8 , 25 березня 2019 року близько 02 години 45 хвилин, перебуваючи в приміщенні розважального закладу «Cherkassy Bierstube», що розташований за адресою: м. Черкаси вул. Хрещатик, 225, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_6 діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилося в ігноруванні встановлених в суспільстві загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, після раптово розпочатого його товаришем ОСОБА_12 словесного конфлікту з ОСОБА_7 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в щелепу, удар кулаком правої руки в ліве око потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани нижньої губи, крововиливу повік лівого ока, забій з набряком та крововиливом верхньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_11 (ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_11 не встановлювався, у зв`язку із тим, що останній до медичних закладів не звертався).
У зміненій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2021 року та призначити йому покарання непов`язане з позбавленням волі.

Обгрунтовує свої доводи тим, що під час судового розгляду він фактично визнав факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , але відповідно до позиції його захисника на досудовому слідстві та в суді першої інстанції, враховуючи юридичну необізнаність, не визнавав кваліфікацію своїх дій за ст. 296 КК України.

Весь цей час поки тривало досудове та судове слідство, він розумів свою вину у вчинених протиправних діяннях і мав бажання вибачитися перед потерпілим, якому наніс тілесні ушкодження та за можливості відшкодувати спричинену шкоду.

Вказує, що під час узгодження позиції захисту із адвокатом він невірно сприйняв свої процесуальні права та обов`язки та юридичні наслідки такої позиції.

Посилається на те, що під час вчинення кримінального правопорушення йому було лише 19 років та він нерозумів соціальну відповідальність за свої діяння.

Зазначає, що повністю визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та особисто вибачився перед потерпілим ОСОБА_7 , якому безпідставно наніс тілесні ушкодження. Також повністю визнає цивільний позов, поданий ОСОБА_7 на суму 50522,50 грн та частково відшкодував завдану шкоду потерпілому в сумі 10000,00 гри.

На підставі принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, враховуючи його вік, юридичну необізнаність, щире каяття, вибачення перед потерпілим, визнання вини у вчиненому та визнання цивільного позову в повному обсязі, а також відшкодування завданих збитків, просить призначити покарання із застосуванням іспитового строку.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою змінену апеляційну скаргу, та відмовився від підтримання апеляційної скарги поданої в його інтересах захисником-адвокатом ОСОБА_13 , від якої він відмовився відповідно до вимог ст. 54 КПК України у зв`язку із неузгодженістю позиції захисту, захисника-адвоката ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав змінену апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_7 , який просив змінити вирок місцевого суду, щодо ОСОБА_6 та призначити йому покарання із застосуванням іспитового строку, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від свого захисника ОСОБА_13 та замінив його на адвоката ОСОБА_14 ..

Апеляційну скаргу яка за змістом була ідентичною із апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_13 змінив, при цьому у зміненій апеляційній скарзі вказав що не погоджується з неправильною позицією свого колишнього захисника та відмовляється від апеляційних вимог зазначених в її апеляційній скарзі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, крім визнання ним вини, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах провадження і в зміненій апеляційній скарзі не заперечуються та іншими учасниками процесу не оскаржуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України сторонами кримінального провадження не оспорюється.

При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено порушень кримінального процесуального закону, які ставили б під сумнів правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення..

Разом з цим, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що призначаючи покарання, місцевий суд не повною мірою дотримався вимог ст. 50, 65 КК України, і призначив йому покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Положеннями ст. 65 КК України регламентовані загальні засади призначення покарання. Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 75 КК України, якщо при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При цьому суд ухвалює звільнити засудженого від відбування покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» регламентовано, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, щовідповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції послався на те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується посередньо, обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки місцевим судом не враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Повністю відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_7 , який претензій до нього матеріального характеру не має (т.3 арк.к.п.20). Окрім того, ОСОБА_6 вибачився перед потерпілим ОСОБА_7 , який просив суд не призначати йому покарання у виді реального позбавлення волі.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому, висловлював жаль з приводу вчиненого, вибачився перед потерпілим. Добровільно вживав дієві заходи, щодо відшкодування потерпілому завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Зокрема, потерпілому було виплачено 55 000 грн. в рахунок відшкодування збитку завданого злочином. Отже, у колегії суддів відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

Вказане свідчить про дієве каяття обвинуваченого та бажання виправити ситуацію. За таких обставин, колегія суддів враховує, як пом`якшуючу обставину щире каяття, оскільки - щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність і повинно бути дієвим.
Також, колегія суддів враховує молодий вік обвинуваченого, якому на час вчинення кримінального правопорушення було 19 років та обставину яка пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданого збитку.

Колегія суддів бере до уваги позицію потерпілого, який не настоював на призначенні обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, з огляду на конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, на переконання колегії суддів позиція потерпілого є визначальною для суду при вирішенні питання про можливість виправлення обвинуваченого за умови призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

За таких обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного покарання та не врахування всіх обставин кримінального провадження та обставин, що пом`якшують покарання, знайшли своє підтвердження і підлягають врахуванню при визначенні покарання ОСОБА_6 .
У зв`язку з наведеним, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував матеріальну шкоду завдану злочином, раніше не судимий, його молодий вік та конкретні обставини кримінального правопорушення, колегія суддів вважає можливим за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які перелічені вище, пом`якшити призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання.

Зокрема колегія суддів вважає, що виправлення таперевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства. За своїм видом і розміром призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України є справедливим, необхідним та достатнім для його перевиховання, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним самим, так і іншими особами, відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції слід змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 414, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2021 року, стосовно ОСОБА_6 - змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_6 вважати засудженим за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4