Справа № 361/2814/22
Провадження № 1-кс/361/584/22
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала
12 липня 2022 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
Після чого у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Після вчинення крадіжки, із викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 1500 гривень.
Після чого у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Після вчинення крадіжки, із викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 2800 гривень.
Відповідно до клопотання, 08.07.2022 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час особистого обшуку та складання протоколу про затримання в порядку, передбаченого ст.208 КПК України виявлено та вилучено: двоколісний велосипед чорного кольору з сидінням чорно-червоного кольору; бензопилу марки «Flo» в корпусі зеленого кольору.
09.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Відповідно до матеріалів клопотання, 08.07.2022 року постановами заступника начальника відділення слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , велосипед чорного кольору та бензопилу «ФЛО» зеленого кольору, які були вилучені у ОСОБА_4 , визнано речовими доказами, у межах вказаного кримінального провадження.
Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, подав через електронну адресу суду заяву у якій просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Особи, яким належить майно щодо якого подано клопотання про арешт майна, у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання.
Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 липня 2022 року вбачається, що під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 08 липня 2022 року, було виявлено та вилучено: двоколісний велосипед чорного кольору та бензопилу марки «Flo».
При цьому, постановами заступника начальника відділення слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 від 08.07.2022 р., велосипед чорного кольору та бензопилу «ФЛО» зеленого кольору, які були вилучені у ОСОБА_4 , визнано речовими доказами, у межах вказаного кримінального провадження.
Під час судового розгляду встановлено, що з клопотанням про накладення арешту на майно слідчий звернувся 11 липня 2022 року, тобто у межах строку, визначеного частиною 5 статті 171 КПК України.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то ініціатор клопотання повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до частини 1 статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно абзацу 1 частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до приписів статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, а саме є доказом кримінального правопорушення і відноситься до категорії речових доказів.
Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; ту обставину, що майно, яке було виявлено та вилучено під час особистого обшуку під час затримання ОСОБА_4 у порядку статті 208 КПК України 08 липня 2022 року, було визнано речовими доказами; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На даний час, будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на двоколісний велосипед чорного кольору з сидінням чорно-червоного кольору; бензопилу марки «Flo» в корпусі зеленого кольору, які були виявлені та вилучені під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України.
Роз`яснити, що на підставі частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1