Справа № 369/4065/20
Провадження № 1-кп/369/509/22
В И Р О К
іменем України
18.02.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарці ОСОБА_2
за участі прокурорки ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисниці ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бровари Київської області, громадянина України, українця, освіта вища незакінчена, безробітнього, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

УСТАНОВИВ:
25.02.2020 року, близько 14 години 00 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT CLIO SYMBOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухаючись у лівій смузі руху по проїзній частині вулиці Київської, поблизу будинку 1-А, в місті Вишневе Київської області, у напрямку м. Києва, в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3.6) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), відповідно до яких: - п. 1.5 ПДР України - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; - п. 2.3.6) ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; будучи неуважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховував на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, як наслідок своїми діями створив загрозу здоров`ю громадянина, так, порушуючи вимоги пункту 18.4 ПДР України, відповідно до якого: «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу визначеного дорожнім знаком 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра - позначає нерегульований пішохідний перехід» ПДР України, перед яким у попутному напрямку в правій смузі руху зменшував швидкість руху та в подальшому зупинився автопоїзд, надаючи дорогу пішоходу, який розпочав перетин дороги по нерегульованому пішохідному переходу, водій ОСОБА_7 перед нерегульованим пішохідним переходом не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль марки «RENAULT CLIO SYMBOL», не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух прямо, виїхав на пішохідний перехід та, у лівій смузі руху в напрямку м. Київ, допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля марки «RENAULT CLIO SYMBOL» на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу справа на ліво, відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження та з місця госпіталізований до травматологічного відділення КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради».

Висновком експерта № 77/Е від 24.03.2020 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесне ушкодження у вигляді: уламковий перелом тіла лівої лонної кістки, перелом бічної маси крижа зліва, забій лівої половини грудної клітки, садна лівого стегна; які утворилося від дії тупого(их) предмету(тів), по давності відповідає строку та обставинам вказаним вище, і відноситься до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження, так як для зрощення перелому необхідний термін більше 21-го дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги пунктів:

- 1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- 2.3.6) «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- 18.4 «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002.?

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів - 1.5, 2.3.6), 18.4 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні захисниця заявила клопотання про затвердження угоди про примирення обвинуваченого з потерпілим. Потерпілий та його представник також просили затвердити угоду про примирення. Обвинувачений підтримав думку своєї захисниці. Прокурорка не заперечувала з приводу затвердження угоди про примирення.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, повністю доведена і знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вислухавши думку сторін, вивчивши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, враховуючи, що злочин, який вчинив ОСОБА_7 є нетяжким злочином, обвинувачений раніше не судимий, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням в межах санкції ч. 1 ст.286 КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим та потерпілим, та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому у виді обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_7 від відбуванням покаранням з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

ОСОБА_7 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Розмір витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд вирішує відповідно до ст. 126 КПК України, стягуючи з обвинуваченого ОСОБА_7 1570,10 грн. в дохід держави за проведення судових експертиз.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 368; 369; 373-374; 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 15 лютого 2022 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_7 зобов`язати в період іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 1570 (одну тисячу сімсот десять) гривень 10 (десять) копійок за проведення судових експертиз на користь держави.

Речові докази: - автомобіль марки «RENAULT CLIO SYMBOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - перебуває на зберіганні на майданчику за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район м. Боярка, вул. Кібенка, 166 повернути власнику ОСОБА_8 ;

- оптичний носій інформації «CD-R» диск на якому мається відеофайл назви «дтп 25.02.2020.avi» відеозапису обставин розвитку ДТП, який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

СУДДЯ ОСОБА_1