Справа № 487/2886/22
Провадження № 1-кс/487/2222/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000526 від 25.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2022 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 ,за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчий зазначає, що в проваджені Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві знаходиться кримінальне провадження № № 0000526 від 25.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

25.09.2022 р. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.
26.09.2022 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.402 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, просив визначити розмір застави під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні вину свою визнав частоково, підтримав думку захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів клопотання встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000526 від 25.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_7 , викладеному у бойовому наказі від 14.09.2022, солдату ОСОБА_4 доведено про необхідність зайняти район оборони Т-подібного перехрестя польових доріг за координатами х(28379) у( НОМЕР_2 ) та Т-подібне перехрестя польових доріг за координатами х( НОМЕР_3 ) у(10502). Приступити до інженерного обладнання переднього краю. Створити систему вогню із завданням не допустити прориву противника в напрямку населених пунктів Брускінське та Білогірка, заволодіти Білогіркою. Час готовності 13 год. 00 хв. 25.09.2022 до ведення оборонного бою.

Наказ лейтенанта ОСОБА_7 , у день його видання, 14.09.2022, був доведений особисто ОСОБА_4 у формі усного наказу поблизу

с. Мурахівка Баштанського району Миколаївської області.

Відданий наказ лейтенанта ОСОБА_8 , був сформульований чітко і не допускав подвійного тлумачення. При цьому, солдат ОСОБА_4 не звертався до лейтенанта ОСОБА_8 , з проханням уточнити наказ, тобто в повній мірі усвідомлював його та зобов`язаний був виконувати.

При цьому, наказ виданий у встановленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу

не суперечив чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_4 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього. Однак солдат ОСОБА_4 відмовився виконати наказ свого командира. Надалі 25.09.2022 наказ лейтенанта ОСОБА_7 від 14.09.2022, був повторно доведений особисто ОСОБА_4 у формі письмового наказу поблизу с. Мурахівка Баштанського району Миколаївської області.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 був зобов`язаний зайняти район оборони Т-подібного перехрестя польових доріг за координатами х(28379) у(12049) та Т-подібне перехрестя польових доріг за координатами х( НОМЕР_3 ) у(10502). Приступити до інженерного обладнання переднього краю. Створити систему вогню із завданням не допустити прориву противника в напрямку населених пунктів АДРЕСА_1 та Білогірка, заволодіти Білогіркою. Час готовності 13 год. 00 хв. 25.09.2022 до ведення оборонного бою.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в районі ведення бойових дій на території Миколаївської області, 14.09.2022 (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), та 25.09.2022 приблизно о 13 год 00 хв. всупереч вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, діючи умисно, з метою ухилення від обов`язків військової служби, прийнявши наказ командира 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_7 , викладений у бойовому наказі до виконання, прямо виразив небажання виконувати наказ командира, що супроводжувалось усною та письмовою відмовами, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ.
25.09.2022 о 13 год. 22 хв. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рата, Жовківського району, Львовської області, громадянина України, українця, не одруженого, раніше не судимого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця призваного за мобілізацією, який на момент вчинення правопорушення проходив військову службу на посаді помічника кулеметника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», -

26.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; протоколами допитів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які зафіксовані на відеозапис;іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.
Сукупність тих доказів, які долучені до клопотання слідчого та досліджені в судовому засіданні, підтверджує собою факт існування обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини , передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, в тому числі ст.402 КК УКраїни.

Між тим, враховуючи обставини справи, особу підозрюваного, а саме те , що ОСОБА_4 не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, раніше вже приймав участь у бойових діях, мав декілька поранень, лікувався, характеризується посередньо, слідчий суддя вважає, що в даному випадку слід визначити розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини , визначені вище.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 пункту 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).
Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Отже, положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують Суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне встановити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 208000 гривень, адже така застава здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, та не є завідомо непомірною для підозрюваного із урахуванням викладеного вище.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 25.11.2022 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 208 000,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 ,у разі звільнення під заставу такі зобов`зання:

- прибувати за першою вимогою до слідчого , прокурора чи суду.

- не відлучатися з м.Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи.

- утримуватись від спілкування зі свідками з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення

-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Попередити ОСОБА_4 ,про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 25.11.2022 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення

Слідчий суддя: ОСОБА_1