Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7565/18
Провадження №1-кп/523/225/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

26.04.2022 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси (Одеської місцевої прокуратури №4) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прокурорів Приморської окружної прокуратури м. Одеси (Одеської місцевої прокуратури №3) ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , потерпілого ОСОБА_20 , обвинувачених та їх захисників адвокатів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду об`єднані кримінальні провадження №0000462 від 11 березня 2018 року, №0001495 від 15 лютого 2018 року із звинувачення

ОСОБА_32 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Калчеві, Болградського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, утримує малолітню дитину з інвалідністю, працевлаштованого, засудженого:

- вироком Ізюмського міського суду Харківської області від 12 квітня 2011 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого із застосуванням ст.ст.75,76 цього ж кодексу від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Ізюмського міського суду Харківської області від 25 березня 2013 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.ст.69,70 цього ж кодексу до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців, умовно-достроково звільненого від відбування покарання 13 липня 2015 року, невідбутий строк 10 місяців 11 днів;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_33 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Калчеві, Болградського району, Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_34 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Глухові, Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, утримуючого неповнолітню дитину співмешканки, офіційно не працевлаштованого, засудженого:

- вироком апеляційного суду Сумської області від 14 липня 2006 року за п.7, п.12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, умовно-достроково звільненого від відбування покарання 22 квітня 2016 року, невідбутий строк 22 дні;

- вироком апеляційного суду Харківської області від 04 січня 2018 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

- вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 22 липня 2020 року за вчинення в період часу з 28 грудня 2019 року до 01 січня 2020 року злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.ст.70,71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 3 місяців,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_34 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_32 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи близько 01 години 40 хвилин 11 березня 2018 року біля буд. АДРЕСА_6 , підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, у вигляді нанесення ОСОБА_34 удару ліктем руки в область голови, що спричинило падіння потерпілого на землю, витягнув із кишені куртки останнього належний тому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4X», з сім-карткою № НОМЕР_1 , вартістю 5000 грн, після чого ОСОБА_32 підійшов до потерпілого та також забрав у останнього пухову куртку, вартістю 2000 грн, а всього обвинувачені ОСОБА_34 та ОСОБА_32 відкрито викрали майно ОСОБА_20 , загальною вартістю 7000 грн, яким розпорядились на власний розсуд.

ОСОБА_34 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи близько 01 години 30 хвилин 15 березня 2018 року по вул. Канатній, в м. Одесі, наблизились до раніше незнайомого ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оточили його та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, у вигляді нанесення ОСОБА_34 удару кулаком руки в область щоки обличчя, що спричинило падіння потерпілого на землю, втрьох витягнули із кишень одягу останнього належний тому мобільний телефон марки «Samsung J3», вартістю 5000 грн, а також грошові кошти в сумі 400 грн, а всього обвинувачені відкрито викрали майно та гроші ОСОБА_20 , спричинивши збитки в розмірі 5400 грн, розпорядившись ними на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_34 вину у вчиненому визнав повністю та показав, що декілька років тому, в нічний час, пограбував раніше незнайомих йому обох потерпілих на території м. Одеси. В першому випадку він діяв разом з ОСОБА_32 , а в другому вже з обома братами Доковими. В кожному із випадків саме він наносив сильний удар рукою в обличчя чи голову потерпілому, після чого обвинувачені разом забирали з одягу потерпілого мобільний телефон, а також куртку чи гроші. В даний час про вчинене жалкує, щиро кається.

Обвинувачені ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , кожен окремо, в суді дав показання про обставини вчинених грабежів, які повністю відповідають пред`явленому усім трьом обвинуваченню, а також пояснив, що перебував поруч із ОСОБА_34 , погоджувався із вчиненими ним діями, не перешкоджав тому, спільно відбирав майно потерпілого, вигоду від якого разом використовував на власну користь. Про вчинене кожен із Докових жалкує, щиро кається.

Отримавши показання кожного із обвинувачених, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням сторони захисту, підтриманого обвинуваченими та прокурорами, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_34 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_32 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи близько 01 години 40 хвилин 11 березня 2018 року біля буд. АДРЕСА_6 , підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_20 та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, у вигляді нанесення ОСОБА_34 удару ліктем руки в область голови, що спричинило падіння потерпілого на землю, витягнув із кишені куртки останнього належний тому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4X», з сім-карткою № НОМЕР_1 , вартістю 5000 грн, після чого ОСОБА_32 підійшов до потерпілого та також забрав у останнього пухову куртку, вартістю 2000 грн, а всього обвинувачені ОСОБА_34 та ОСОБА_32 відкрито викрали майно ОСОБА_20 , загальною вартістю 7000 грн, яким розпорядились на власний розсуд.

ОСОБА_34 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи близько 01 години 30 хвилин 15 березня 2018 року по вул. Канатній, в м. Одесі, наблизились до раніше незнайомого ОСОБА_35 , оточили його та, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, у вигляді нанесення ОСОБА_34 удару кулаком руки в область щоки обличчя, що спричинило падіння потерпілого на землю, втрьох витягнули із кишень одягу останнього належний тому мобільний телефон марки «Samsung J3», вартістю 5000 грн, а також грошові кошти в сумі 400 грн, а всього обвинувачені відкрито викрали майно та гроші ОСОБА_20 , спричинивши збитки в розмірі 5400 грн, розпорядившись ними на власний розсуд
Зазначені дії ОСОБА_34 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 в кожному із викладених епізодів суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а щодо ОСОБА_34 і ОСОБА_32 також і повторно.

При призначенні кожному із обвинувачених покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання. В якості обтяжуючої покарання обставини щодо ОСОБА_34 суд визнає рецидив вчинених злочинів із злочином проти життя особи, а також констатує про відсутність останнього виду обставин стосовно ОСОБА_32 та ОСОБА_33 .

Суд також враховує наступні дані стосовно ОСОБА_32 : незняту та непогашену судимість за вчинення злочинів аналогічної спрямованості, наявність у обвинуваченого власної сім`ї, перебування на його утриманні малолітньої дитини з інвалідністю, його офіційне працевлаштування на будівництві, позитивні характеристики за місцем проживання, не перебування на спеціалізованих медичних обліках, відсутність до нього майнових вимог від потерпілих, теперішню участь в підрозділі територіальної оборони держави, а також той факт, що з часу вчинення вмінених злочинів сплило чотири календарних роки, протягом яких обвинувачений не допускав іншої злочинної діяльності.

Суд також враховує наступні дані стосовно ОСОБА_33 : факт першого притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність у обвинуваченого власної сім`ї, його неофіційне працевлаштування на будівництві, позитивні характеристики за місцем проживання, не перебування на спеціалізованих медичних обліках, відсутність до нього майнових вимог від потерпілого, теперішню участь в підрозділі територіальної оборони держави, а також той факт, що з часу вчинення вміненого злочину сплило чотири календарних роки, протягом яких обвинувачений не допускав іншої злочинної діяльності.

На підставі викладеного, наявності вищезазначеної обставини, яка пом`якшує покарання, з урахуванням осіб винуватих Докових, кожного окремо, а також позиції прокурорів, суд вважає можливим виправлення обвинувачених без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку різної тривалості, у зв`язку із чим, до ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , кожного окремо, необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Суд також враховує наступні дані стосовно ОСОБА_34 : незняту та непогашену судимість за вчинення умисних злочинів, перебування обвинуваченого у фактичних шлюбних відносинах, з обов`язком утримання неповнолітньої дитини, відсутність працевлаштування, посередні характеристики за місцем проживання, не перебування на спеціалізованих медичних обліках, наявність декількох хронічних захворювань, відсутність до нього майнових вимог від потерпілих, а також той факт, що з часу вчинення вмінених злочинів обвинувачений допустив іншу злочинну діяльність.

З урахуванням викладеного, наявності вищезазначених обставин, яка як пом`якшує, так і обтяжує покарання, з урахуванням особи винуватого, а також позиції прокурорів, суд вважає, шо ці обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого ОСОБА_34 , після визначення остаточного покарання, положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України та обумовлює необхідність його подальшої ізоляції від суспільства.

В питанні ж застосування до ОСОБА_34 положень ч.5 ст.72 КК України суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 серпня 2018 року №13-31кс18 зробила правовий висновок про те, що суди, призначаючи покарання, мають враховувати, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону №838-VIII), а якщо злочини вчинені особою, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII). Тобто розрахунок строку попереднього ув`язнення має проводитись у тому кримінальному провадженні, у якому воно було застосовано (постанова колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 05 березня 2020 року у справі №489/3568/17).

Таким чином, застосоване до ОСОБА_34 попереднє ув`язнення в розглядуваному судом об`єднаному кримінальному провадженні відбулось після 21 червня 2017 року в період дії ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII, а тому відсутні підстави для зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доля долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_32 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_32 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 15 березня 2018 року до 13 травня 2019 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_32 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 частини 1, пункту 2 частини 3 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_32 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_33 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_33 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 15 березня 2018 року до 06 липня 2018 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_33 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до пунктів 1-2 частини 1, пункту 2 частини 3 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_33 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_34 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 22 липня 2020 року за вчинення в період часу з 28 грудня 2019 року до 01 січня 2020 року злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, та визначити ОСОБА_34 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 3 (три) місяці.

Застосований до ОСОБА_34 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_34 рахувати з 15 березня 2018 року, за виключенням періоду з 14 травня 2019 року до 01 січня 2020 року.

Зарахувати ОСОБА_34 в строк відбуття покарання те покарання, що відбуте за попереднім вироком за період з 02 січня 2020 року до 26 квітня 2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_34 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 15 березня 2018 року до 13 травня 2019 року, а також з 02 січня 2020 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили долучені в якості речових доказів: чоловічу пухову куртку синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_20 ; мобільний телефон марки «Samsung J3», грошові кошти в сумі 400 грн- вважати повернутими потерпілому ОСОБА_35 .
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_34 в той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1