Справа № 233/1677/16
провадження № 1-в/632/123/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , в порядку ч. 4 ст. 107 КПК, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Первомайський подання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2019 за ст. 309 ч. 1 КК України у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2016 у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В:
До Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання адміністрації ДУ «Первомайська ВК (№117)»де ставиться питання про приведення вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2019 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ щодо засудженого ОСОБА_3 .

Представник ДУ «Первомайська ВК (№117)» та засуджений на адресу суду надали заяви про розгляд справи без їх участі що, відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, не є перешкодою для розгляду зазначеного подання.

Прокурор у судове засідання не прибув, надавши до суду заяву про проведення судового засідання без його участі.

Суд, дослідивши подання з долученими письмовими доказами та особову справу засудженого, дійшов висновку про наступне.

ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Первомайська ВК (№117)» за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2019 за ст.ст. 309 ч. 1, 71 ч. 1 КК України,у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок суду набрав законної сили 18.04.2019.
Строк відбування покарання засудженому обчислюється 14.08.2019.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Вказаним Законом внесені зміни до санкції статті 309 ч. 1 КК України, яка пом`якшує кримінальну відповідальність.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

У п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України визначено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1ст. 309 КК України, якими встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі викладеного, призначене засудженому покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2019 за ч. 1 ст. 309 КК України має бути приведене у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, з пом`якшенням раніше призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі на два роки обмеження волі.

При цьому необхідно відзначити, що Європейський суд у справі у справі «Кафкаріс (Kafkaris) проти Кіпру» (рішення від 12 лютого 2008 року, заява No 21906/04) наголосив, що не виключає можливості того, що заходи, прийняті законодавцем, адміністративними органами чи судами після призначення остаточного покарання або під час відбування покарання, можуть призвести до перегляду визначення або зміни меж «покарання», призначеного судом. Якщо таке трапиться, відповідні заходи, на думку ЄСПЛ, повинні підпадати під сферу заборони ретроактивного застосування покарань, передбаченої в кінці п.1 ст.7 Конвенції. Інакше держави зможуть вільно, наприклад, шляхом внесення змін до законодавства або перегляду тлумачення встановлених норм, вживати заходи, які ретроактивно переглядають межі призначеного покарання на шкоду засудженому, який не міг передбачити та який розвиток подій на момент скоєння злочину або призначення покарання. За таких умов ст. 7 Конвенції була б позбавлена будь-якої корисної дії для засуджених осіб, межі покарань яких було постфактум змінено не на їхню користь. Отже, такі зміни слід відрізняти від змін, внесених до способу відбування покарання, які не потрапляють у сферу застосування ст. 7 Конвенції infine (п.89 рішення Великої Палати ЄСПЛ у справі «ДельРіоПрада (DelRioPrada) проти Іспанії» від 21 жовтня 2013 року, заява N 42750/09).

При здійсненні перерахунку строку покарання суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 5 КК України погіршення становища засудженої особи не допускається та закон про кримінальну відповідальність має зворотну дію лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність.

За таких обставин, клопотання начальника ДУ «Первомайська ВК (№117)»є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання начальника ДУ «Первомайська ВК (№117)»- задовольнити.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2019 стосовно ОСОБА_3 привести у відповідність до Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ.
Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2016 у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, перевівши, відповідно до п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, і остаточно призначити покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_3 таким, що відбув призначене судом покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя:ОСОБА_1