Справа № 991/576/22
Провадження 1-кп/991/3/22
У Х В А Л А

27 липня 2022 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),
представника потерпілого ТОВ «РБ Капітал-Груп» ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування постанов про застосування до нього заходів безпеки у кримінальному провадженні № 0000507 від 28.08.2013,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000507 від 28.08.2013 за обвинуваченням ОСОБА_8
23.06.2022 до Вищого антикорупційного суду від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшла заява про скасування постанов про застосування до нього заходів безпеки у кримінальному провадженні № 0000507 від 28.08.2013.

1. Обґрунтування заяви
Обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати застосовані до нього на підставі постанов прокурорів від 04.05.2018 та від 21.12.2018 заходи безпеки.
В обґрунтування обвинувачений зазначив, що не ініціював застосовування до нього жодних заходів безпеки, не розуміє мету їх застосування та їх зміст.
ОСОБА_8 не утримується в одиночній камері, з ним постійно знаходяться різні люди, які перебувають в Ізоляторі тимчасового тримання Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі ІТТ ГУНП м. Києва) не більше 3-х днів, як передбачено законодавством України. Його конвоювання відбувається звичайним транспортом та із звичайним конвоєм, інколи його доставляють разом з іншими затриманими особами. Харчується обвинувачений у загальному порядку, його їжу не перевіряють, тому жодних заходів безпеки до нього насправді не застосовано.
Обвинувачений стверджує, що в ІТТ ГУНП м. Києва він позбавлений можливості бачитись з родичами, отримувати мінімальне медичне обслуговування, користуватись окремим розрахунковим рахунком та отримати доступ до церкви.
Також, на думку обвинуваченого, обрані щодо нього заходи безпеки втратили чинність, оскільки запобіжний захід у кримінальному провадженні №00000507 на даний час не обраний. Тому утримання його в Ізоляторі тимчасового тримання на підставі зазначених постанов прокурора є незаконним.

2. Розгляд заяви
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 наголосив на тому, що строк дії запобіжних заходів, застосованих до нього у вказаному кримінальному провадженні, закінчився ще у 2019. Строк дії заходів безпеки у постановах прокурорів від 04.05.2018 та від 21.12.2018 було визначено протягом усього терміну дії запобіжного заходу. Тобто на даний момент такі заходи не чинні. Обвинувачений вважає, що заходи безпеки застосовуються до нього безпідставно, у зв`язку з чим просить скасувати їх.
Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого. Зазначив, що стороні захисту невідомо, на яких підставах до обвинуваченого застосовуються заходи безпеки, в чому вони полягають, в чому полягає загроза, від кого вона надходить. На переконання захисника, обставини, викладені у постановах прокурорів, на підставі яких застосовані заходи безпеки, не мають жодних підтверджень. Утримання обвинуваченого в ІТТ ГУНП м. Києва є порушенням вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення».
Також захисник ОСОБА_6 послався на ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». На його думку, відмова ОСОБА_8 від захисту є безперечною підставою для скасування заходів безпеки.
Захисник підтримав клопотання та просив скасувати постанови прокурорів від 04.05.2018 та від 21.12.2018, та зобов`язати посадових осіб Офісу Генерального прокурора перевести обвинуваченого ОСОБА_8 до ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Захисник ОСОБА_7 підтримав вищевикладені доводи. Він повідомив, що 03.05.2018 обвинуваченому було обрано запобіжний захід тримання під вартою на підставі ухвали судді Печерського районного суду м. Києва. Наступного дня прокурором були застосовані заходи безпеки. Стороні захисту постанова від 04.05.2018 не оголошувалась, тому доводилось самостійно з`ясовувати підстави для утримання обвинуваченого ОСОБА_8 в ІТТ ГУНП м. Києва. Захисник припустив, що на момент постановлення ухвали могли існувати підстави для застосування заходів безпеки. В той же час у межах вказаного кримінального провадження строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчився 02.05.2019, що свідчить про формальний характер цих заходів на даний момент. Такі заходи, на думку захисника, не спрямовані на досягнення мети, визначеної у Законі України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». У межах цього кримінального провадження на даний час відсутні підстави для утримання обвинуваченого ОСОБА_8 в ІТТ ГУНП м. Києва.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти скасування заходів безпеки, застосованих до ОСОБА_8 . Він стверджував, що методи, засоби та форми заходів безпеки визначаються саме органом, який їх застосовує, та спростовував відсутність медичного забезпечення обвинуваченого ОСОБА_8 . Прокурор зазначив про законність утримання обвинуваченого, адже до нього застосовуються запобіжні заходи у межах інших кримінальних проваджень. Він наголосив, що заходи безпеки на даний час продовжують діяти з урахуванням того, що ОСОБА_8 тримається під вартою, адже вони обираються саме до особи незалежно від кримінального провадження. Прокурор наполягав на актуальності застосованих до обвинуваченого заходів безпеки зважаючи на встановлені обставини втечі обвинуваченого, переховування на території російської федерації, та можливий інтерес спецслужб держави агресора до ОСОБА_8 , про що зазначено у зверненні Служби безпеки.
Представник потерпілого ТОВ «РБ Капітал-Груп» ОСОБА_9 вважав заперечення прокурора обґрунтованими та просив відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого. Він підтвердив, що у межах інших кримінальних проваджень є чинними судові рішення, якими продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 . Представник зазначив, що з 2014 по 2016 роки ОСОБА_8 перебував у російській федерації, де утримувався під вартою. 08.07.2016 ОСОБА_8 , згідно пояснень адвоката ОСОБА_9 , звільнений з-під варти у рф у зв`язку з відмовою від екстрадиції в Україну. Підставою відмови визначено загрозу безпеці та суверенітету російської федерації.

3. Оцінка та висновки суду
Питання застосування заходів безпеки до учасника кримінального процесу вирішується відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі Закон).
Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, в тому числі у судовому розгляді кримінальних проваджень, це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя (ст. 1 Закону).
За наявності відповідних підстав право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, має, серед інших, обвинувачений у кримінальному провадженні (п. «в» ч. 1 ст. 2 Закону).
Рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.
Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону підставою для скасування заходів безпеки, що здійснюються відповідно до цього Закону може бути, зокрема:
-закінчення строку конкретного заходу безпеки;
-усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну осіб, взятих під захист.

У кримінальному провадженні № 0000507 від 28.08.2013 до обвинуваченого ОСОБА_8 були застосовані заходи безпеки на підставі постанови прокурора ОСОБА_10 від 04.05.2018 та постанови прокурора ОСОБА_11 від 21.12.2018.
Зі змісту постанови прокурора ОСОБА_10 від 04.05.2018 можна дійти таких висновків:
- ОСОБА_8 здійснив втечу з-під варти та переховувався від органу досудового розслідування;
-на підставі ухвали судді Печерського районного суду міста Києва від 26.03.2015 ОСОБА_8 перебував у розшуку;
-08.02.2018 ОСОБА_8 затримано на території Київської області;
-03.05.2018 ОСОБА_8 . Печерським районним судом міста Києва обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
-існування на той час небезпеки життю та здоров`ю ОСОБА_8 з боку служби безпеки російської федерації.
Внаслідок цих обставин прокурор прийняв рішення про утримання ОСОБА_8 у Відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України протягом усього терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про допуск до ОСОБА_8 громадян виключно з дозволу прокурора.
Постановою від 21.12.2018 прокурор ОСОБА_11 прийняв рішення про утримання ОСОБА_8 у місці зі спеціальним режимом тримання Ізоляторі тимчасового тримання ГУНП у м. Києві протягом усього терміну дії зазначеного запобіжного заходу, а також про етапування підозрюваного у складі посиленого конвою Батальйону конвойної служби ГУНП у м. Києві.
Крім зазначених вище обставин таке рішення було обґрунтоване допуском до ОСОБА_8 осіб без дозволу прокурора та порушенням вимог Інструкції №590 ДСК від 22.10.2008 під час конвоювання ОСОБА_8 (конвоювання без наручників, особами в кількості менше трьох).

Також під час підготовчого судового засідання судом було розглянуто повідомлення Департаменту контррозвідки Служби безпеки України про загрозу безпеки ОСОБА_8 .
У зазначеному повідомленні йшлося про отримання інформації про загрозу життю та здоров`ю колишньому народному депутату України ОСОБА_8 .

Підставою для скасування заходів безпеки, що здійснюються відповідно до цього Закону, може бути: а) закінчення строку конкретного заходу безпеки; б) усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну осіб, взятих під захист; в) систематичне невиконання особою, взятою під захист, законних вимог органів, що забезпечують безпеку, якщо ця особа письмово була попереджена про можливість такого скасування (ч. 1 ст. 21 Закону).
Дослідивши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши обставини застосування заходів безпеки до ОСОБА_8 , суд не вбачає підстав для задоволення заяви обвинуваченого.
На даний час у межах інших кримінальних проваджень до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.
Строк дії заходів безпеки визначений на строк дії запобіжного заходу, отже вони продовжують діяти разом із застосованими запобіжними заходами у виді тримання під вартою.
Суд погоджується з твердженням прокурора про індивідуальний характер дії заходів безпеки. Заходи безпеки не обмежуються рамками кримінального провадження, а спрямовані на захист життя, житла, здоров`я та майна осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві. У вказаному кримінальному провадженні заходи безпеки спрямовані на захист обвинуваченого ОСОБА_8 з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
Сторона захисту спростовує наявність порушень під час перебування обвинуваченого ОСОБА_8 у ВЗДС СБУ, посилаючись на лист ВЗДС СБУ № 23/Т-30/36/738 від 11.08.2020. Водночас, у цьому документі вказано лише те, що з інформації із запиту адвоката ОСОБА_6 не вбачається підстав для проведення службової перевірки. Отже, службової перевірки не проводилось, а тому і порушень в діях співробітників ВЗДС не встановлено.
Також обвинуваченим та захисниками не доведено, що в умовах тримання в ІТТ ГУНП у м. Києві обмежений доступ обвинуваченого ОСОБА_8 до побачень з рідними та до медичного обслуговування.
Всі інші питання, пов`язані з умовами утримання, виходять за межі оцінки необхідності продовження дії заходів безпеки щодо обвинуваченого.

Аргументи захисника ОСОБА_6 щодо фактичної відмови обвинуваченого від заходів безпеки не розцінюються судом як підстава їх скасування.
Так у ч. 1 ст. 17 Закону передбачено, що у разі відмови особи, яка бере участь у кримінальному судочинстві, від захисту, щодо такої особи не проводяться заходи безпеки, передбачені статтями 9, 11-16 цього Закону.
До обвинуваченого ОСОБА_8 застосований захід безпеки, передбачений ст. 19 Закону, відмовитись від якого особа у такий спосіб не може.

Також суд зауважує на формулювання, викладене у заяві ОСОБА_8 . Обвинувачений просить суд скасувати постанови прокурорів від 04.05.2018 та від 21.12.2018 року про застосування заходів безпеки у кримінальному провадженні №0000507. Проте суд позбавлений процесуальних повноважень на скасування зазначених постанов прокурора.

За результатами розгляду питання про скасування постанов про застосування заходів безпеки суд вважає, що підстави для задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні.
Керуючись ст. ст. 1, 2, 3, 17, 20, 21, 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування постанов про застосування до нього заходів безпеки.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3