Справа № 301/2659/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/244/22 за апеляційною скаргою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 21.03.2022.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , учень 10 класу Осійської ЗОШ ім.Ф.Потушняка, з незакінченою середньою освітою , не працюючий, раніше судимий: вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.02.2021 за ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 (два) роки; вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 20.05.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 02 (два ) місяці; вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 18.08.2021 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 03 (три) місяці; вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 20.09.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 04 (чотири ) місяці, засуджений:
- за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять ) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 20.09.2021, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 05 (п`ять) місяців.
Стягнуто із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 витрати за проведення експертиз в сумі 1683 (одна тисяча шістсот вісімдесят три) грн. 52 коп.
Речові докази: три відрізки клейкої стрічки скотч зі слідами папілярних ліній залишено при матеріалах кримінального провадження; електродвигун, приєднаний до дерев`яної дошки з іншими елементами двигуна повернуто власнику ОСОБА_10 .
Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

-2-

ОСОБА_8 16.04.2021 біля 23 год., знаходячись на території домогосподарства, що за адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, з подвір`я ОСОБА_10 викрав електродвигун асинхронний вартістю 2133 (дві тисячі сто тридцять три) грн., після чого з місця злочину зник, чим самим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду від 21.03.2022 щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років змінити, пом`якшити покарання у виді позбавлення волі на строк 04(чотири) роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 20.09.2021 вважати ОСОБА_8 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 05 (п`ять) місяців. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.65,102 КК України, призначив ОСОБА_11 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, яке перевищує граничний розмір покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, який може бути визначений особі, яка на день постановлення вироку досягла 16-річного віку.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника, представника обвинуваченого, потерпілого, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам кримінального процесуального закону вирок суду щодо ОСОБА_8 відповідає не в повній мірі.

-3-

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого, кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, призначене йому покарання із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, в тому числі вид, розмір остаточного покарання, сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на положення ст.404 КПК України, не перевіряється.
Кваліфікація діяння обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України за встановлених у вироку суду обставин, є правильною.

Разом з тим колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині неправильного визначення ОСОБА_8 розміру покарання за ч.2 ст.185 КК України заслуговують на увагу з таких підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Частина 2 статті 185 КК України передбачає, що крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб - карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», звертає увагу судів на те, що при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.
Крім того, в п.11 цієї Постанови вказано, що згідно ст.98 КК до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Перелік покарань, визначений у ст.98 КК України є вичерпним, інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99-102 КК України.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.102 КК України, покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому за нетяжкий злочин на строк не більше чотирьох років.
Як убачається з резолютивної частини вироку суду, обвинуваченому ОСОБА_8 , якому на час вчинення кримінального правопорушення виповнилось 16 років, за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, що не узгоджується з вищевказаними положеннями закону України про кримінальну відповідність.
За таких обставин, суд першої інстанції порушив вказані вимоги закону, оскільки призначив ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років,

-4-

чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, оскільки суд призначив більш суворе покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи те, що судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок підлягає зміні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409, п.п.2,4 ч.1 ст.413 КПК України, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.
Керуючись ст.ст.404,405,407,408,409,413,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 21.03.2022 щодо ОСОБА_12 в частині призначення покарання змінити.
Вважати ОСОБА_12 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 20.09.2021 визначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05(п`ять) років 05 (п`ять) місяців.
У решті вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 21.03.2022 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді