Справа № 274/3040/21
Провадження № 1-кс/0274/490/22

У Х В А Л А
21.04.2022 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варварівка Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
в с т а н о в и в:
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України. Санкцією ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи дані щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий, який перебував у розшуку, тому перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом неявки на виклики слідчого та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначених ризиків.
16.07.2020 р. в рамках вказаного кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук, кримінальне провадження зупинено.
30.07.2020 р. СКП Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області заведено ОРС категорії «Розшук» відносно ОСОБА_5 , якого оголошено в державний розшук.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 у своєму виступі підтримав клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані щодо підозрюваного ОСОБА_5 , останній, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом неявки на виклики слідчого та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні у своєму виступі щодо задоволення клопотання слідчого заперечив. Просив обрати такий запобіжний захід як домашній арешт у нічний час. Зазначив, що в с. Варварівка Ємільчинського району Житомирської області проживає два останні місяці, після того, як розпочалася війна. До цього проживав у м. Бровари Київської області. Пояснив, що потерпіла була його дівчиною. Він забрав у неї телефон, оскільки приревнував її. В подальшому телефон продав. Вину у скоєному визнає. Жалкує про те, що вчинив. Зазначив, що мати йому повідомляла, що на його ім`я приходила повістка про виклик до суду чи до слідчого, однак у нього не було можливості зв"явитися за викликом, оскільки був на роботі, а потім він злякався.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні у своєму виступі щодо задоволення клопотання слідчого заперечив. Просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час. Зазначив, що ризики, визначені у клопотанні, зокрема такі як: переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілу, є формальними та не доведеними. Вину у вчиненому фактично визнав. Має соціальні зв`язки, оскільки проживає з батьками, входить до складу територіальної оборони за місцем проживання.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Постановою слідчого СВ Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області від 16.07.2020 р. було оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається із матеріалів клопотання, 30 травня 2019 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що по вулиці Червінська, в с. Великі Мошківці Андрушівського району Житомирської області, у ОСОБА_5 в ході конфліктної суперечки із ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме: належним останній мобільним телефоном, який потерпіла тримала в руках.
Реалізуючи свій злочинний умисел, у вказаному місці, в той же день та час, ОСОБА_5 силоміць штовхнув ОСОБА_8 , в наслідок чого остання, не втримавши рівновагу, впала. Надалі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, та усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, підійшовши до потерпілої, застосовуючи фізичну силу до останньої, ОСОБА_5 діючи відкрито, шляхом ривку, повторно заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Meizu M3 Note» MODEL: L681HLTE; imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 2171 грн. 60 коп., в якому знаходилась sim-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 50 грн. без коштів на рахунку, а також карта пам`яті «Micro SD» 8 Gb вартістю 85 грн.
Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 2306 грн. 60 коп.
Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: протоколи допиту потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протокол пред`явлення речей (предметів) для впізнання, протокол огляду предметів, протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками, протокол проведення слідчого експерименту, висновок експерта про вартість викраденого майна, постанову про визнання предметів та документів речовими доказами, інші матеріали кримінального провадження.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом неявки на виклики слідчого та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
Відповідно до п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 р. № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановленні у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з провиною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
Аналізуючи доцільність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Також слідчий суддя приходить до переконання про наявність обґрунтованих ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були доведені прокурором в ході розгляду клопотання.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалися слідчий у клопотанні і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та враховуючи те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі, проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно. Зазначене свідчить про схильність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень та існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 з липня 2020 року був оголошений в розшук, на виклики до слідчого не з`являвся, хоча знав про те, що його викликали до органів поліції, ступінь соціальних зв`язків якого є нестійкою та несформованою, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання, також не проживає за адресою місця реєстрації, не одружений, не має постійного джерела доходів, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявки на виклики до слідчого, а також до суду.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_5 перебував у відносинах з потерпілою, вони проживали разом за місцем проживання потерпілої. У зв`язку з чим, йому відоме місце проживання потерпілої, а також свідків у вказаному кримінальному провадженні, на яких він зможе впливати з метою зміни їх показів, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Отже, викладене свідчить про наявність ризиків, зазначених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Водночас слідчий суддя вважає, що вік та стан здоров`я ОСОБА_5 дозволяють та не перешкоджають обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 перешкоджає на даний час обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.
Слідчий суддя критично ставиться до показів підозрюваного, що він перебуває в лавах територіальної оборони за місцем проживання та ставить під сумнів посвідчення б/н та б/дати видане старостою ОСОБА_12 , про те, що ОСОБА_5 входить до складу територіальної оборони Варварівського старостинського округу Чижівської сільської ради.
Слідчий суддя зазначає, що моменту нападу країни агресора РФ на державу Україну - 24.02.2022 року на рівні з ЗСУ діє територіальна оборона. Відповідно до Закону України «Про оборону України», територіальну оборону на всій території України організовує Генеральний штаб Збройних Сил України, а на території областей обласні державні адміністрації (в межах своїх повноважень). Складовими національного спротиву є територіальна оборона, рух опору та підготовка громадян України до національного спротиву. Метою національного спротиву є підвищення обороноздатності держави, надання обороні України всеохоплюючого характеру, сприяння забезпеченню готовності громадян України до національного спротиву. Територіальна оборона складається з військової, цивільної та військово-цивільної складових. Комплектування добровольчих формувань територіальних громад здійснюється на добровільній основі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. До складу добровольчих формувань територіальних громад зараховуються громадяни України, які відповідають вимогам, встановленим Положенням про добровольчі формування територіальних громад, пройшли медичний, професійний та психологічний відбір і підписали контракт добровольця територіальної оборони. До складу добровольчих формувань територіальних громад не може бути зарахована особа, яка була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, крім реабілітованої, або має дві і більше судимостей за вчинення умисних злочинів. Враховуючи те, що підозрюваний раніше судимий, тому він ніяким чином не може входити до складу територіальної оборони, крім того особи, які входять до складу територіальної оборони входять до складу військових частин, на підставі контракту добровольця територіальної оборони про що видаються відповідні накази командирами таких частин. Старости сіл ніяким чином не можуть формувати склад територіальної оборони. Таким чином підозрюваний ОСОБА_5 наразі не є добровольцем територіальної оборони, оскільки не уклав контракт із жодною із військових частин та не надав слідчому судді відповідних документів в підтвердження зазначеного вище.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м"який запобіжний захід щодо ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий та прокурор.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, то ж слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, його сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80.000 (вісімдесят тисяч) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського РВП, прокурора та в суд; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками; докласти зусиль до пошуку роботи.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, - 60 днів.
Строк тримання під вартою обраховувати з часу затримання ОСОБА_13 - з 14 години 50 хвилин 20 квітня 2022 року по 14 годину 50 хвилин 18 червня 2022 року.
Одночасно визначити розмір застави в розмірі 80.000 (вісімдесят тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: - прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського РВП, прокурора та в суд;
- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками;
- докласти зусиль до пошуку роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 18 червня 2022 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Житомирського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України (Житомирської УВП №8).
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної даною ухвалою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1