Єдиний унікальний номер судової справи 201/7565/21
Номер провадження 1-кп/201/418/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18- а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 03 червня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новотроїцьке, Волновахського району, Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого електромонтером з ремонту та обслуговування електроустановок служби головного енергетика в ТОВ «Торговий будинок Мушкетер і К», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.09.1979 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 17 ч. 2 ст. 117, ст. 102 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року до 6 років позбавлення волі; ухвалою від 30.10.1979 року Дніпропетровського обласного суду вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.1979 року змінено та призначено покарання за ст. 17 ч. 2 ст. 117 КК України 1960 року у виді 6 років позбавлення волі; 06.05.1989 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 11 місяців 13 днів;

-23.11.1990 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 17 ч. 2 ст. 117 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року до 8 років позбавлення волі; звільненого 28.02.1998 року по відбуттю строку покарання;

-15.09.1998 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 142, ч. 3 ст. 222 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 20.06.2002 року звільненого по відбуттю строку покарання;

-30.10.2002 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 153 КК України до 4 років позбавлення волі; 27.09.2005 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 17 днів;

-05.04.2007 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України, із застосуванням ст. 70, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 03.10.2013 року невідбутий строк покарання 1 рік 10 місяців 26 днів позбавлення волі змінено на обмеження волі; 14.08.2015 року звільненого по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2021 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебував біля пожежного виходу з будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_6 в ході якого, на ґрунті виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_4 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, завдав удар правою ногою в область правої гомілки потерпілої, після чого схопив останню обома руками в області правого та лівого плечей та почав тиснути. В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді п`яти синців: по задній поверхні лівого плеча на межі середньої та верхньої третини, по зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, по передній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, по передній поверхні правої гомілки на межі середньої та верхньої третини, по внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині; п`яти саден: по зовнішній поверхні лівого плеча на межі середньої та верхньої третини, по зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, по внутрішній поверхні правої гомілки на межі середньої та верхньої третини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю і суду показав, що з потерпілою ОСОБА_6 , яка є його сусідкою, у нього останнім часом склалися неприязні відносини на побутовому ґрунті. 28 травня 2021 року приблизно об 11 годині 00 хвилин він перебував біля пожежного виходу з будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_6 , в ході якого він вдарив останню правою ногою в область її правої гомілки, після чого схопив обома руками за плечі та почав з силою тиснути, намагаючись у такий спосіб виштовхати останню від пожежного виходу. Потерпіла відразу ж викликала працівників поліції. Підтвердив, що в результаті його умисних дій потерпілій були спричинені легкі тілесні ушкодження. При цьому, не оспорював обставини скоєння ним проступку, що інкримінується. Зазначив, що в скоєному щиро кається. Просив врахувати наявність на його утриманні матері похилого віку та призначити покарання у вигляді штрафу.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному проступку, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального проступку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середньо-спеціальну освіту, одружений, працює електромонтером з ремонту та обслуговування електроустановок служби головного енергетика в ТОВ «Торговий будинок Мушкетер і К», на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше судимий.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, враховує особу обвинуваченого та наведену вище обставину, що пом`якшує покарання останнього, та приходить до переконання, що останньому має бути призначено покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1