печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника особи, яка подала скаргу: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою Державної станови «Софіївська виправна колонія (№45)» на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 000033 від 18.01.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Софіївська виправна колонія (№45)», в особі В.о. начальника ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ ДБР, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 000033 від 18.01.2021 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000033 від 18.01.2021 року. В рамках вказаного провадження 22.02.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: Чернігівська обл., м. Ніжин, вул.. Шевченка, 113, приміщення ТОВ «Інженерний центр «Імпульс», в ході якого вилучено ряд документів, а також товари ТЗО, придбані на підставі договору від 02.12.2020 року № 20/10/К-7 про закупівлю товарів за державні кошти, укладеного між ДУ «Софіївська виправна колонія (№45) та ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» на придбання «Системи та пристрої нагляду та безпеки Сповіщувачів СЄ-2 та контролерів СОЄ за ДК 021:2015/35120000-1 у кількості 10 шт. та 1 шт. відповідно, згідно Специфікації від 02.12.2020 року №1 на загальну суму 182700,00 грн. Зазначений товар передано у відповідальне зберігання ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» відповідно до укладеного з ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» договору відповідального зберігання від 24.12.2020 року №А-4.

У зв`яжу із вказаним ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» листом від 07.04.2021 року №25-1532 звернулося до слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_4 з проханням повідомити інформацію щодо переліку майна вилученого у ТОВ «Імпульс» під час проведення обшуку та його правового статусу.

Листом від 14.05.2021 року № 14206-21/10-5-01-01-8265/21 ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» повідомлено, що запитувана інформація становить таємницю досудового розслідування та не може бути розголошена.

Враховуючи відсутність даних про накладення арешту на вилучене майно, ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» просить зобов`язати уповноважену службову особу ГСУ ДБР тимчасово вилучене майно, а саме: сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ У 31.6-9:2011 у кількості 10 шт., ціна за одиницю з ПДВ -16800,00 грн., контролер СОЄТУ У 31.6-2:2012 у кількості 1 шт., ціна за одиницю з ПДВ 14700,00 грн.

В судове засідання представник особи яка подала скаргу, не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, в якому вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, слідчий про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, а особа, яка звернулася із скаргою подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як визначено у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 18.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.

Як зазначає у скарзі представник ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» - в.о. начальника ОСОБА_3 в рамках вказаного провадження 22.02.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було проведено обшук за адресою: Чернігівська обл., м. Ніжин, вул.. Шевченка, 113, приміщення ТОВ «Інженерний центр «Імпульс», в ході якого було вилучено Сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ У 31.6-9:2011 у кількості 10 шт., ціна за одиницю з ПДВ -16800,00 грн., контролер СОЄТУ У 31.6-2:2012 у кількості 1 шт., ціна за одиницю з ПДВ 14700,00 грн.

Вказані товари придбані на підставі договору від 02.12.2020 року №№20/10/К-7, про закупівлю товарів за державні кошти, укладеного між ДУ «Софіївська виправна колонія (№45) та ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» та передано у відповідальне зберігання ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» відповідно до укладеного з ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» договору відповідального зберігання від 24.12.2020 року №А-4.

Як визначено ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України, у разі скасування арешту майна.

Разом з тим, враховуючи, що матеріали скарги не місять копії протоколу обшуку складеного за результати проведення вказаної слідчої дії, та копії ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, що позбавляє слідчого суддю можливості здійснити перевірку обґрунтованості наведених у скарзі доводів та надати їм правову оцінку.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що особою, яка подала скаргу, не надано доказів вилучення майна та інших обставин, на які вона посилається в обґрунтування доводів скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ ДБР, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 000033 від 18.01.2021 року, є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Державної станови «Софіївська виправна колонія (№45)» на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 000033 від 18.01.2021 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1