У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2522/22

№ 1-і/183/78/22

03 серпня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

встановив :

прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської областіОСОБА_3 до суду з вказаним клопотанням,в якому просить продовжити строк запобіжного ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 190 КК України.
В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від11 лютого 2022 року обвинуваченій ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 10 квітня 2022 року.Строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України і 07.08.2022 року.

Прокурор вважає, що є достатньо підстав вважати обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального проступку та кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186КК України обґрунтованими, вчинила один тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Прокурор вказує на те, що необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 , пов`язана з тим, що встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п.1, п.3, п.4, п.5 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового слідства, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшилися та продовжують існувати, про що відповідно положень ст. 178 КПК України свідчать такі обставиниОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбаченихч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186КК України, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, у разі визнання винуватою передбачає покарання у виді позбавлення волі,та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, що може спонукати її до переховування від суду.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на положення ст. 177, 178, 183 КПК України вказував на наявність права на звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу та на наявність підстав для задоволення клопотання. Також, враховуючи особу ОСОБА_4 , вважає неможливим застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою та продовжити строк запобіжного заходу. Кримінальне провадження у підготовчій стадії, у місті Купянськ є обвинувальний акт,місто тимчасово окуповане.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вину визнає, кається у скоєному, заперечує проти запобіжного заходу, просить в клопотанні прокурор відмовити. Зараз у неї є місце проживання, на не окупованій території України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 зазначила, що відсутнє кримінальне провадження в Новомосковському міськрайонному суді, суд позбавлений можливості розглядати клопотання. ОСОБА_7 затримана 10.02.2022 року по ухвалі суду, ризики не доведені, а клопотання розглядається по кримінальному провадженню №70000225, а розгляд справи у суді проходить по кримінальному провадженню №0002002. Зараз судовий розгляд по справі не проводиться, справа у суді відсутня. Також стало відомо, що ОСОБА_8 не переховувалася від суду, а жила за іншою адресою.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення обвинуваченої, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу особистого зобов`язання.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду 18.03.2022 р. № 11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
10 лютого2022 року о 23 год. 11 хв. ОСОБА_4 було затримано слідчим СВ, Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2022 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 квітня 2022 року.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області раніше обраний ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 серпня 2022 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.
Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі. Отже, будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватою, існує реальний ризик того, що обвинувачена може переховуватися від суду.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що остання, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.
З огляду на те, що з урахуванням стадії кримінального провадження, обвинуваченій відомі повні анкетні дані та місце проживання свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих не зменшився та продовжує існувати.
Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, враховуючи вищевикладене, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, матиме реальну можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи клопотання прокурору про продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд керується, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ.
У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).
Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами.
За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваної від суспільства.
Крім того, суд враховує, що обвинувачена перебуває під вартою більш ніж 6 місяців.Кримінальне провадження до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передано. На момент розгляду клопотання у суду відсутні будь які відомості, щодо можливого призначення судового засідання по розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 .
Наказом Мінінтеграції «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні, блокуванні» від 22.06.2022 року № 132 затверджено оновлений перелік вищевказаних територій, до яких віднесено Куп`янську міську територіальну громаду Харківської області.
У зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження перебувають у Куп`янському міськрайонному суді Харківської області, на території м.Куп`янська Харківської області ведуться активні бойові дії, суд приходить до висновку, що право ОСОБА_4 на справедливий відкритий розгляд впродовж розумного строку, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з об`єктивних причин істотно обмежено.
Суд враховує, що обвинувачена має тимчасове місце проживання на підконтрольній частині території України.
На питання суду про те, які заходи вживались стороною обвинувачення з метою забезпечення розумних строків у даному кримінальному провадженні, зокрема протягом останніх двох місяців тримання обвинуваченого під вартою, прокурор висловив сподівання на завершення бойових дій.
Як встановлено у ч.4 ч. 5 ст.28 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Відтак, тримання під вартою обвинуваченої, кримінальне провадження стосовно якої з об`єктивних причин не розглядається упродовж розумного строку, суд вважає не виправданим та таким, що порушує ст.5 та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи наведені обставини та норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Підстави для застосування до обвинуваченої інших запобіжних заходів, у вигляді домашнього арешту чи застави відсутні, оскільки обвинувачена про можливість внесення застави не повідомляла.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 372, 331 КПК України, суд,

постановив:

в задоволенні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 строком до 03 жовтня 2022 р. обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

Копію ухвали направити для виконання прокурору Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1