КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 537/913/22
Провадження № 1-кп/534/158/22

30 червня 2022 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 0000629 від 01.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області на стадії підготовчого провадження знаходиться згадане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 . Органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 інкриміновано скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.05.2022 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 03.07.2022.
У судовому засіданні постановлено на обговорення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_3 надав пояснення суду, відповідно до яких підтримав своє клопотання та просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та обрати домашній арешт. На думку захисника, порушено підсудність кримінального провадження, недотримано прокурором вимоги ст. 29 КПК України, відсутні докази на підтвердження ризиків всупереч ст. 184 КПК України, у обвинуваченого є соціальні зв`язки з її співмешканкою ОСОБА_6 .
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Потерпілі до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Оскільки суд вирішив здійснювати судове засідання виключно щодо розгляду клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що 03.07.2022 закінчується строк дії зазначеного запобіжного заходу щодо обвинуваченого, участь потерпілих суд вважає не обов`язковою.
Суд у контексті наведеного питання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи, що кожен доказ не має наперед встановленої сили, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, під час судового провадження запобіжні заходи застосовуються судом за клопотанням прокурора, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ст.194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.
Клопотання про застосування стосовно обвинуваченого найсуворішого виду запобіжного заходу вмотивовано можливістю ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, за яке може бути призначено судом покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років (ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України), переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків. На думку прокурора вказані ризики продовжують існувати.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, з огляду на особу обвинуваченого, визначає вірогідність переховування від суду, на тому рівні, щоб їм запобігти, можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Суд зазначає, що одне з інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень є умисним, особливо тяжким злочином, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Судом оцінено тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Суд дійшов переконання про наявність наголошених стороною обвинувачення ризиків, які продовжують існувати.
Суд, заслухавши вищенаведені пояснення захисників обвинувачених, потерпілих, представника потерпілого, дійшов наступник висновків.
У ч. 3 ст. 331 КПК України врегульовано питання продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду, що здійснюється за правилами глави 28 розділу VI КПК України.
Таким чином положення ч. 3 ст. 331 КПК України не застосовуються при здійсненні підготовчого провадження, процесуальний порядок якого визначено главою 27 розділу IV КПК України.
Суд враховує, практику Європейського суду з прав людини, на якій наголошував і прокурор, і представник потерпілого, а також те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.
Проте, встановлені в судовому засіданні обставини та характеристики особи обвинуваченого, у своїй сукупності дають суду підстави дійти висновку, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. Вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, з огляду на доводи захисника, суд дійшов таких висновків.
Підсудність кримінального провадження не порушена, у тому числі тому, що у мотивувальній частині ухвали Полтавського апеляційного суду (т.1 а.с. 187) у цій справі вказано з посиланням на ч. 9 ст. 615 КПК України, що потерпілі проживають в м. Горішні Плавні.
У судовому засіданні суд установив, що обвинувачений достатньо володіє російською мовою, якою судом паралельно здійснювався розгляд кримінального провадження та цього клопотання з державною мовою, роз`яснювалися ті чи інші процесуальні дії тощо.
За наслідками допиту з питань, що стосуються цього клопотання, свідка ОСОБА_7 , суд бере до уваги, що хоча із показів цього свідка вбачається наявність соціального зв`язку з обвинуваченим як чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю у будинку, який належить свідку, суд вважає, що відсутність офіційної державної реєстрації у ОСОБА_5 , житлового приміщення (або його частини) у приватній власності не знижують ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, інкримінованих ОСОБА_5 .
Порядок вручення клопотання прокурора захиснику і обвинуваченому суд вважає не порушеним.
Відтак, суд приходить до висновку, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченому процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, якого необхідно обрати на шістдесят днів.
Виходячи з вимог ч.4 ст.183 КПК України суд вважає, що відсутні підстави для визначення обвинуваченому розміру застави.
Керуючись ст.ст. 115, 176-178, 183, 194, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали закінчується 28.08.2022.
Підготовче судове засідання відкласти на 04 серпня 2022 о 13 год. 00 хв., за участю прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисників.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» та начальнику ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ

Повний текст ухвали оголошено 06.07.2022.