ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3700/21 Номер провадження 11-сс/814/458/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 травня 2022 року,
встановила:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2020 року за №0001090, задоволено частково клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 , і відмовлено в застосуванні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Полтава, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 20 до 07 години наступного дня та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.270, ч.2 ст.382 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обставини, тяжкість зазначених кримінальних правопорушень, особу підозрюваного та недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , щоб запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 травня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням підозрюваному застави 12 385 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував: наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України; те, що підозрюваний із 17 січня 2022 року перебував у розшуку, вчиняв дії щодо ухилення від органу досудового розаслідування, а 06 травня 2022 року з`явився добровільно до слідчого внаслідок усвідомлення відсутності змоги подальшого переховування; неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .
Водночас апелянт посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі не визначено адресу житла, яке підозрюваному забороняється залишати у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що унеможливлює належне виконання цього судового рішення.
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача; думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, поряд з цим підтвердив те, що ОСОБА_8 після повідомлення йому про виклик до слідчого самостійно з`явився до органу досудового розслідування та не порушував умов застосованого запобіжного заходу; міркування підозрюваного та його захисника про заперечення щодо апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи, викладені в апеляційній скарзі, та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як зазначено в ч.ч. 1,2,4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Якщо ж при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Полтавським РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2020 року за №0001090 (а.п. 6-10).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Старнайт», будучи службовою особою, діючи умисно, не виконав рішення Господарського суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22 липня 2019 року у справі №917/1579/18, рішення Господарського суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 31 липня 2019 року у справі №917/1578/18, постанову Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі 917/28/19, які набрали законної сили.

Окрім того, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Старнайт», порушив встановлені законодавством вимоги пожежної та техногенної безпеки, що спричинило виникнення 09 грудня 2020 року пожежі в приміщеннях кінотеатру ім. І.П. Котляревського по вул. Соборності, 31 у м. Полтава, якою Полтавській територіальній громаді заподіяно майнову шкоду в особливо великому розмірі.

14 січня 2022 року слідчим ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.270, ч.2 ст.382 КК України (а.п. 65-83).

17 січня 2022 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 з одночасним визначенням застави - 12 385 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, мотивуючи наявністю: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.270, ч.2 ст.382 КК України, ризиків, визначених у п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів (а.п. 84).
06 травня 2022 року слідчий суддя задовольнив частково наведене клопотання та застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 20 до 07 години з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України (а.п. 94-96).
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.270, ч.2 ст.382 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обставини зазначених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є нетяжким і тяжким злочинами, особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, працевлаштований, його вік, стан здоров`я, сімейний і майновий стан, та недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , щоб запобігти встановленим ризикам.

Із необхідністю застосування визначеного слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваному погоджується і колегія суддів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.270, ч.2 ст.382 КК України, ніким з учасників провадження не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра в яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У свою чергу, колегія суддів уважає наявним існування ризиків, визначених у п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають підстави вважати про існування певного ступеню ймовірності того, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань на свою користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, доводи апеляційної скарги про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, окрім встановлених слідчий суддею ризиків, є слушними.

Між тим, під час розгляду клопотання та апеляційної скарги слідчий і прокурор не довели обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам.

Так, кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення. При цьому законодавцем підкреслюється, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.
Окрім загальної та особливої складових підстави для застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен також ураховувати обставини, зазначені в ст.178 КПК України, й оцінити їх у сукупності. До того ж, перелік таких обставин не є вичерпним.
Колегія суддів, окрім врахованого слідчим суддею, також ураховує те, що ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не порушує та виконує умови застосованого йому запобіжного заходу, після повідомлення про виклик до слідчого самостійно прибув до органу досудового розслідування, що підтвердив прокурор у суді апеляційної інстанції. Підозрюваний також самостійно, за вимогою апеляційного суду у визначений час з`явився у судове засідання для участі в розгляді апеляційної скарги прокурора, у якій порушувалося питання про погіршення його становища шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому в матеріалах провадження немає та стороною обвинувачення в суді апеляційної інстанції не надано даних про те, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (04 травня 2020 року), тобто більше ніж на протязі 2 років, ОСОБА_8 учиняв дії щодо переховування від органу досудового розслідування чи суду, впливу на потерпілого, свідків, речові докази чи документи, а отже й ініціатором клопотання та прокурором не обґрунтовано, чому за таких обставин неможливо досягти мети запобіжного заходу не лише шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на відсутність даних, які би підтверджували умисне переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування чи суду, доводи прокурора в цій частині з посиланням на постанову про оголошення 18 січня 2022 року розшуку підозрюваного є необгрунтованими.

Ураховуючи наведене вище, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією останнього в житлі, з покладенням відповідних обов`язків, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту узгоджуватиметься з метою його застосування та буде достатнім стримуючим засобом, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, при цьому відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких ставиться питання про неправильність обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Разом з цим слідчий суддя, обґрунтовано обравши зазначений вище запобіжний захід, в постановленій ним ухвалі не визначив дату закінчення її дії та адресу житла, яке підозрюваному забороняється залишати , через це наведені обставини підлягають визначенню судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст.196 КПК України.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Визначити:
дату закінчення дії ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, починаючи з 06 травня 2022 року, але не більше ніж на 2 місяці;
адресу житла, яке ОСОБА_8 забороняється залишати - АДРЕСА_1 .
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4