Справа №592/4006/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/311/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - відсторонення від посади
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2022 року, про відсторонення ОСОБА_8 від займаної посади заступника директора з виробництва - начальника виробничо-технічного відділу ПАТ «СУМИХІМПРОМ»,-

ВСТАНОВИЛА:

Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000145 від 06.06.2019 року, у якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 242 КК України.

04.07.2022 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми підозрюваного ОСОБА_8 відсторонено від займаної ним посади заступника директора з виробництва - начальника виробничо-технічного відділу ПАТ «СУМИХІМПРОМ» у межах строку досудового розслідування по 17.08.2022 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2022 року, скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого, про відсторонення його ОСОБА_8 , від займаної посади, просив відмовити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що рішення суду винесене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та воно не мотивоване.

Стверджував, що зміст більшої частини оскаржуваної ухвали збігається зі змістом клопотання слідчого, без фактичного надання правової оцінки доводам сторін. Наголошував, що суддя залишив поза увагою той факт, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, закінчився 06.12.2020 року та продовжений не був. В порушення ч.5 ст. 294 КПК України, 14.12.2020 року, поза межами строку, сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування, який ухвалою суду, безпідставно, без встановлення будь-яких обставин які б перешкоджали слідчому або прокурору своєчасно подати клопотання, був продовжений до 06.06.2021 року. Далі, 31.05.2021 року строк досудового розслідування знову продовжили до 06.12.2021 року, а ухвалою слідчого судді 31.01.2022 року такий строк знову продовжився. В порушення ст. 219 КПК України, 23.06.2022 року йому ОСОБА_8 , повідомили про підозру, тоді як кримінальне провадження, на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України, мало бути закрите.

На переконання апелянта, всі зібрані після 06.12.2020 року, докази у справі, не можуть враховуватись при прийнятті процесуальних рішень, в тому числі і ухвали про відсторонення від займаної посади, з огляду на їх недопустимість. Більше того, слідчий суддя позбавлений права розгляди клопотання слідчого після спливу строку досудового розслідування у справі.

Також, апелянт вважав, що і пред`явлена йому підозра у вчиненні злочину не обґрунтована та звертав увагу на те, що зі змісту врученої йому підозри вбачається, що у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України підозрюється не він ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 . Тому, пред`явлена йому ОСОБА_8 , підозра, була вручена з порушенням встановленого те порядку.

Саму ж підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч.1 ст. 242 КК України апелянт вважав безпідставною ще й з тих причин, що в його діях відсутній склад даного злочину відсутність об`єктивної його сторони, а саме створення небезпеки для життя, здоров`я людей чи для довкілля. Також, відповідно до ст. 49 КК України, минули строки притягнення його ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вказаний злочин.

Щодо злочину, передбаченого ст. 364 КК України, у вчиненні якого йому ОСОБА_8 також повідомлено підозру, то тут апелянт вважав, що сторона обвинувачення також не довела того, що в його діях існував умисел на вчинення цього злочину та факту існування неправомірної вигоди від його вчинення.

Щодо відсторонення від посади, то апелянт переконаний у тому, що прокурор не довів існування визначених ч.1 ст. 157 КПК України підстав для такого відсторонення.

Стверджував, що його ОСОБА_8 відсторонили від займаної посади з метою припинення кримінального правопорушення, тоді як діяння, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, є закінченим ще у 2018 році, а тому немає необхідності в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження з метою припинення кримінального правопорушення.

Щодо необхідності відсторонення його ОСОБА_8 , від займаної посади для запобігання знищення чи підробки речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, то тут, апелянт зауважував, що така підстава не підтверджується доказами сторони обвинувачення, а навпаки спростовується доказами сторони захисту.

Звертав увагу, що під час досудового розслідування, яке триває понад 3 роки, проведено багато обшуків і отримано багато дозволів на тимчасовий доступ до речей і документів, згідно яких всі речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, вже вилучені стороною обвинувачення, або ж добровільно надані ПАТ «СУМИХІМПРОМ». Більше того, всі вилучені речі і документи були надані для проведення судових експертиз, які вже завершено, складено висновки та надано їх стороні обвинувачення.

Також, апелянт переконаний, що сторона обвинувачення не довела того, що він ОСОБА_8 , Товариство чи інші особи утримують чи приховують будь-які речі і документи, які мають значення для розслідування, не доведено того, що стороною обвинувачення досі вживаються заходи забезпечення кримінального провадження для здобуття нових доказів.

Щодо необхідності відсторонення його ОСОБА_8 від займаної посади для запобігання незаконного впливу з його боку на свідків та інших учасників справи то зауважував, що така підстава також не підтверджується доказами. Наголошував, що свідки у кримінальному провадженні вже допитані та надали покази, будучи повідомленими про кримінальну відповідальність, більше того частина свідків працюють на ДЕІ в Сумській області, а тому тиснути на них з використанням наданих йому службових повноважень можливості немає, а інша частина свідків не надали жодних показів, що мають значення для досудового розслідування. Крім цього, ухвалою слідчого судді від 04.07.2022 року на нього ОСОБА_8 покладено обов`язок утримуватись від спілкування зі згаданими особами.

Стверджував апелянт і про те, що слідчий суддя залишив поза увагою недбале ставлення слідчого до підготовки клопотання де йдеться про те, що він ОСОБА_8 нібито займав посаду начальника управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, тоді як це взагалі дійсності не відповідає.

Твердження сторони обвинувачення про тісні, міцні зв`язки з керівництвом ПАТ «СУМИХІМПРОМ», приватними комерційними структурами та органами місцевого самоврядування, апелянт вважав нічим іншим як припущенням. До того ж комерційні структури та органи місцевого самоврядування не мають жодного відношення до розслідування кримінального провадження.

Щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то апелянт вважав цей ризик також не доведеним стороною обвинувачення.

Сам же слідчий суддя, відстороняючи його ОСОБА_8 від посади, не врахував наслідків такого відсторонення. Просив врахувати, що на його ОСОБА_8 утриманні перебуває сім`я дружина, двоє дітей (в тому числі малолітня донька) і відсторонення його від посади призведе до відсутності заробітної плати, яка в нього являється єдиним джерелом доходу.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підозрюваного підтримали, просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого, про відсторонення ОСОБА_8 , від займаної посади, просили відмовити, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення вимог скарги підозрюваного заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідност. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченомуКПК України.

За змістомст.154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Положенням ч.2ст.157 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Приймаючи рішення про наявність підстав для відсторонення особи від посади слідчий суддя має виходити з вимог ст. 157 КПК України, а саме: доведеність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, доведені ці обставини мають бути ініціатором клопотання, тобто органом досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_8 від посади слідчий суддя виходив з того, що з метою запобігання ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, незаконного впливу на підлеглих, свідків та інших учасників кримінального провадження, а також з метою недопущення підробити, спотворити та/або знищити документи, які мають значення для досудового розслідування,

такий захід кримінального провадження, як відсторонення від посади ОСОБА_8 на теперішній час виправдовує потреби досудового розслідування та ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Колегія суддів з вказаними висновками слідчого судді погоджується з наступних підстав.

Обов`язковою підставою для відсторонення особи від посади має бути повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000145 від 06.06.2019 року, у якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 242 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при цьому, надані стороною обвинувачення докази дають підстави вважати, що саме перебування ОСОБА_8 на займаній посаді сприяло вчиненню кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 з обґрунтованістю пред`явленої йому підозри не погоджувався, вважаючи, що в його діях відсутні склади інкримінованих йому злочинів, не доведено умислу на їх вчинення, більше того, сама підозра йому пред`явлена поза межами строку досудового розслідування, який на переконання апелянта продовжувався ухвалами слідчих суддів без наявних на те підстав.

У відповідь на такі твердження колегія суддів увагу апелянта звертає на наступне.

Так, слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Сама ж по собі підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.

Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного

Згідно п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.

Обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів вчинення особою кримінального правопорушення.

Слід відмітити, що вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.

Особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри в учиненні кримінального правопорушення (п.3 ч.1 ст.276 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею вивчено надані стороною обвинувачення докази та визнано їх достатніми для того, щоб стверджувати, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 242 КК України, на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою,з чим колегія суддів, за встановлених обставин, погоджується.

Також, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про відсторонення підозрюваного ОСОБА_8 від займаної посади, враховуючи, що існують ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на вищезазначеній посаді, внаслідок наданих повноважень може незаконно впливати на підлеглих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, може підробити, спотворити та/або знищити документи, які мають значення для досудового розслідування та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі підозрюваний з вказаними ризиками не погоджувався та вважав, що на свідків і підлеглих тиснути не може, оскільки вони органами досудового розсування вже допитані, частина з них надавала покази на його ОСОБА_8 користь, документи знищити, спотворити чи підробити також не зможе, оскільки вже проводились обшуки та вилучались документи, а щодо його перешкоджання досудовому розслідування у справі іншим чином, то тут апелянт вважав, що доказів цьому ризику взагалі немає.

З такими твердженнями апелянта колегія суддів погодитись не може, оскільки відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, тобто допит свідків буде відбуватись безпосередньо судом в разі спрямування обвинувального акту до суду. Щодо обшуків, які вже проводились в рамках даного кримінального провадження, які на думку апелянта виключають заявлений ризик про знищення чи спотворення документів, то тут слід звернути увагу на те, що досудове розслідування у справі триває та не завершено.

Також, апелянт стверджував, що слідчий суддя залишив поза увагою недбале ставлення слідчого до підготовки клопотання де йдеться про те, що він ОСОБА_8 нібито займав посаду начальника управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, тоді як це взагалі дійсності не відповідає, однак такий довід сам по собі визнати як підставу для скасування рішення слідчого судді колегія суддів не може.

На думку колегії суддів, тимчасове відсторонення підозрюваного ОСОБА_8 від займаної посади на даному етапі досудового розслідування є необхідним для встановлення істини у кримінальному провадженні, і застосовується з метою запобігти спробам останнього протиправно перешкоджати кримінальному провадженню.

Твердження ОСОБА_8 про те, що на його утриманні перебуває сім`я дружина, двоє дітей (в тому числі малолітня донька) і відсторонення його від посади призведе до відсутності заробітної плати, яка в нього являється єдиним джерелом доходу, то тут колегія суддів враховує, що відсторонення від посади має тимчасовий характер, тому не тягне за собою звільнення особи з займаної посади та не порушує конституційне право особи на працю.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 154-157 КПК України, вирішив питання про відсторонення підозрюваного від посади.

За таких обставин, оскільки ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, то апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2022 року, якою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсторонено від займаної посади заступника директора з виробництва - начальника виробничо-технічного відділу ПАТ «СУМИХІМПРОМ» строком до 17.08.2022 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4