КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0000215 прокурора відділу Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні за №0000215 від 20 січня 2022 року, а саме: 1/1частину житлової квартири, загальною площею 75.50 (кв.м), та житловою площею 38,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що орган досудового розслідування не довів необхідності арешту квартири в порядку ст. 170 КПК України та вказав, що саме по собі повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді конфіскації майна не виправдовує таке втручання у права підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження №№0000215 .

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено наявність підстав, за якими потрібно було накласти арешт, зокрема, не враховано і те, що майно належить підозрюваному ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 січня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000215, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, в інтересах третіх осіб, про що був повідомлений 28 грудня 2021 року. В межах зазначеного клопотання, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту майна, а саме: квартиру, загальною площею 75.50 (кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить підозрюваному ОСОБА_6 . Слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту, пославшивсь на те, що орган досудового розслідування не довів необхідності арешту в порядку ст. 170 КПК України, а сама лише підозра у вчиненні злочину за яке передбачено покарання у виді конфіскації майна не виправдовує таке втручання у права підозрюваного.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Ухвала суду має відповідати вимогам статті ст. 370 КПК України, тобто ухвала повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою, ухвалена судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої в наслідок вчинення кримінального правопорушення. Завданням же арешту такого майна є запобігання можливості його втрати.
Водночас, слідчий суддя районного суду при прийнятті рішення, вказаних норм КПК не дотримався. Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту не надав будь якої оцінки обставинам викладеним у клопотанні органу досудового розслідування щодо правової підстави для арешту вищезазначного майна, достатності доказів, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. До завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження. Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкцією якою передбачена конфіскація майна, як вид покарання, тому застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

За наведеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0000215 прокурора відділу Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого суддіДарницького районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні за №0000215 від 20 січня 2022 року, а саме: 1/1частину житлової квартири, загальною площею 75.50 (кв.м), та житловою площею 38,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні за №0000215 від 20 січня 2022 року, а саме: 1/1частину житлової квартири, загальною площею 75.50 (кв.м), та житловою площею 38,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000215, а саме: квартиру, загальною площею 75.50 (кв.м), та житловою площею 38,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвала Київського апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1800/2022

Єдиний унікальний номер 753/2739/22
Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1