Справа № 490/2935/21
н/п 1-кп/490/354/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2935/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2022 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеконференції клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000117, відомості про яке внесено 23.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трикрати, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 20.06.2014 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 03.05.2019 року умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 10 днів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000117, відомості про яке внесено 23.01.2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дыъ запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування заявленого клопотання, прокурор посилався на те, що на даний час, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, крім того ризики, задля запобігання яких до останнього застосований вказаний запобіжний захід, станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.
Захисник ОСОБА_4 заперечував з приводу задоволення клопотання прокурора та зазначив, що вказані ризики на теперішній час втратили свою актуальність, у зв`язку із чим просив суд змінити запобіжний захід відносно його підзахисного на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, та просив вирішити питання щодо обрання застави для підзахисного ОСОБА_5 . Подав суду клопотання про зміну обраного запобіжного заходу через наявні у його підзахисного міцні соціальні зв`язки.
Обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що прокурор не довів його провину в інкримінованому правопорушенні та просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора. оскільки всі зазначені стороною обвинувачення це фальсифікація.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Ввідповідно до постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції від 27.05.2022 року № 630, карантин на території України продовжений до 31 серпня 2022 р.
Так, відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Разом із тим, судом встановлено, що строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва спливає 27.06.2022 року, а до вказаного часу розглянути вказане кримінальне провадження не видається можливим.
Так, судді ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є членами колегії у вказаному кримінальну провадженні відновідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями перебувають у нарадчій кімнаті, а тому, з урахуванням думки прокурора, захисника та обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду клопотання прокурора про продовження строку обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одноособово головуючим суддею на підставі вимог ЗУ «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», суд, з урахуванням думки захисника, прокурора та обвинуваченого, вважає за можливе за наявних обставин розглянути головуючим питання продовження строків тримання обвинуваченого під вартою.
Такж слід зазначити, що 24 лютого 2022 на території України введено воєнний стан, а отже, формально введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства. Зокрема, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
Крім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Вказаний Указ Президента України затверджено Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 року.
Разом з тим, 01.05.2022 року набрав чинності Закон України № 2201-IX від 14.04.2022 року «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану».
Підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є також наявність ризиків, передбачених пп.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватись від суду, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я за вчинення якого пердбаченого максимальна відповідальність у виді довічного позбавлення волі. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні та факт того, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, після скоєння ним злочину, з місця злочину зник, дає підстави вважати та може призвести до того, що останній може переховуватися від суду, тобто ухилятися від кримінальної відповідальності, що відноситься до ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.;
-незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні враховуючи обізнаність обвинуваченого про адреси проживання свідків, потерпілої, їхні номери телефонів, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вживати заходи впливу на вказаних осіб шляхом погроз фізичною розправою або умовлянь, знищенням або пошкодженням майна, з метою зміни ними показів на його користь. Вказане свідчить про наявність ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України;
-вчинити інші кримінальні правопорушення перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки останній 20.06.2014 року був засуджений Дніпровським районним судом міста Києва за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, звільненився 03.05.2019 року умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 10 днів, проте на шлях виправлення не став та знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що відноситься до ризиків передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
З метою запобігання вказаним ризикам ОСОБА_5 доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім взяття під варту не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.
Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним, оскільки обвинувачений офіційно не працює та не має іншого джерела доходу. Крім того даний запобіжний захід не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.
Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілу, свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про зміну обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на теперішній час задоволенню не підлягає, а доводи викладені захисником є аналізом доказів, які новим складом суду не досліджувався.
Вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають утриманню його під вартою
Крім того, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні "Lavents v. Latvia", продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу поваги права, передбаченого статтею 5 Конвенції, суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою.
Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.
Доводи обвинуваченого про те, що відсутні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії процесу при вирішення питання щодо доцільності зміни або продовження строку дії запобіжного заходу, є безпідставними. Оцінка всім доказам, дослідженим в ході розгляду справи буде дана судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по справі.
За такого, суд вважає за необхідне, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199, 331 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою строком до 13 серпня 2022 року, включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 331, 370-372, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 щодо продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000117, відомості про яке внесено 23.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000117, відомості про яке внесено 23.01.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 13 серпня 2022 року, включно.
Клопотання сторони захисту залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1