Номер провадження 1-кп/201/435/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2021 року за № 0000055 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене 20 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

24 червня 2022 року прокурором ОСОБА_3 на електронну адресу суду подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в межах вказаного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання, вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, а тому є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, вказав, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301 КК України та після звільнення під варти у зв`язку із внесенням застави в рамках зазначеного кримінального провадження, ОСОБА_5 знов підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів.

Таким чином, на думку прокурора, враховані під час застосування запобіжного заходу ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, а тому є доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити останньому запобіжний захід на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що мати ОСОБА_5 тяжко хворіє, не може самостійно себе обслуговувати та потребує сторонньої допомоги, а інших родичів окрім ОСОБА_5 у неї немає.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи тим, що його мати на даний час також тяжко хворіє, не може самостійно пересуватися та обслуговувати себе, потребує сторонньої допомоги, інших родичів, які могли б їй допомогти, немає.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2021 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 грудня 2021 року із правом внесення застави у розмірі 499 400 гривень (ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року залишено без змін), який в подальшому неодноразово був продовжений.

Оцінюючи обґрунтування сторони обвинувачення на підтвердження продовження існування наведених ризиків, суд приходить до висновку, що врахований при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливих спроб останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився на час розгляду питання доцільності продовження тримання останнього під вартою, і продовжує існувати, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років.

Поряд із цим, судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу.

Більш того, в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301 КК України, в межах якого до останнього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави, після внесення якої ОСОБА_5 був звільнений з-під варти.

Втім, обвинувачений ОСОБА_5 знову підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів проти моральності, вчинення яких останньому інкриміноване саме за місцем його мешкання, а тому, на переконання суду, продовжує існувати ризик можливих спроб обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, для запобігання якого застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту за місцем проживання, не буде дієвим.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень якого є досить високою.

Поряд із цим, суд враховує обставини, що виникли в особистому житті обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема, наявність на утриманні матері похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка страждає на хронічні тяжкі захворювання та потребує постійного стороннього нагляду та допомоги, а також відсутність інших близьких родичів та осіб, які б могли здійснювати відповідний догляд за останньою.

Втім, на переконання суду, наведені вище обставини в певній мірі зменшують ризик можливих спроб обвинуваченого переховуватися від суду, але не нівелюють його взагалі, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, тому не можуть слугувати підставою для зміни останньому запобіжного заходу.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

В той же час, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, у вигляді домашнього арешту, на якому наполягала сторона захисту, не буде достатнім, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який, хоча і має постійне місце проживання та мати похилого віку, але не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого ступеня, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, та вважає за доцільне продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів до 25 серпня 2022 року.

В той же час, продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та обставин правопорушення, суд вважає, що розмір застави, визначений у попередньому судовому рішеннях у сумі 499400 гривень, належним чином забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 331, 369-372 КПК України,

постановив:

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 25 серпня 2022 року включно.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 25 серпня 2022 року включно.

Встановити, що у разі внесення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншою фізичною чи юридичною особою № UA 0017442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у сумі 499 400 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч чотириста) гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_5 , зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні, якого перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 00 хвилин 27 червня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1