ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3069/22 Справа № 175/872/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року про повернення обвинувального акту щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого заступником директора ТОВ Європейські солодощі, маючого на утриманні малолітніх дітей 2008 та 2016 року народження, проживаючого за місцем реєстрації адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000216,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року скарга захисника на процесуальні рішення слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про залучення АТ Українська залізниця як потерпілого у кримінальних провадженнях №№ 0000216, 0000158, подану в порядку ч. 2 т. 303 КПК України, залишена без задоволення.
Клопотання захисника про повернення обвинувального акту задоволено частково та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000216, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків у розумний строк.
Судом першої інстанції встановлено, що обвинувальний акт складений без додержання вимог, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, встановлені під час досудового розслідування та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але взагалі не містить формулювання обвинувачення.
В апеляції: - прокурор просить скасувати ухвалу про повернення прокурору обвинувального акту та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції на стадії підготовчого судового провадження в іншому складі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотністю порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вказує, що обвинувальний акт містить всі відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КК України, в тому числі, формулювання обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та інші відомості, передбачені зазначеною нормою.
Вважає, що зазначені судом першої інстанції підстави та мотиви є надуманими та викривленими, а також такими, що не відповідають переліку та змісту відомостей, зазначених стороною обвинувачення в обвинувальному акті.
На подану прокурором апеляційну скаргу захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 подані заперечення, в яких останній навів мотиви на спростування викладених у скарзі доводів та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За висновком суду першої інстанції, обвинувальний акт складений в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення.
Однак, з таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті.
Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.
Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000216 щодо ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що при його складанні дотримані вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Так, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000216 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Зі змісту пред`явленого обвинувачення слідує, що в ньому викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та наведена правова кваліфікація.
В позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-238кс16, визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Посилання суду першої інстанції в ухвалі, що оскаржується, на те, що в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини кримінальних
правопорушень, встановлені під час досудового розслідування, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але взагалі не містить формулювання обвинувачення є безпідставними, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить формулювання обвинувачення, у тому числі об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також містить обставини, які свідчать про наявність даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення.
За наведених обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів вважає такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та такі висновки не ґрунтуються на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду в частині повернення обвинувального акту скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року в частині повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4