Справа № 304/23/19 Провадження № 1-кп/304/21/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду кримінальне провадження №0000479 від 21 листопада 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, громадянина України, раніше судимого

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2018 року за ч. 1 ст. 125 КК України до виправних робіт строком на 6 (шість) місяців з відрахуванням у дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми заробітку

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2018 року до покарання у виді виправних робіт строком на 6 (шість) місяців з відрахуванням у дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми заробітку, знаючи про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання, з 02 серпня 2018 року і станом на 21 серпня 2018 року умисно, без поважних причин не працевлаштувався, чим ухилився від відбування покарання у виді виправних робіт, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності вчиненого ним кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні таке клопотання обвинуваченого підтримав.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення вказаного клопотання заперечив з огляду на те, що до закінчення передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строку обвинувачений вчинив новий злочин, про що свідчить вирок Перечинського районного суду від 16 травня 2022 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вид громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин, а відтак перебіг давності перервався.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло три роки.

Висновок щодо застосування положень ст. 49 КК України викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 5 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19, провадження № 51 - 5464 кмо 20).

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК, яке було скоєне ним 21 серпня 2018 року.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, відноситься до проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення 21 серпня 2018 року, минуло понад 3 роки, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від досудового розслідування та суду, а тому може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Що стосується тверджень прокурора ОСОБА_3 про переривання перебігу давності, то суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Таким чином, хоча кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, і вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 до закінчення зазначеного у ч. 1 ст. 49 КК України строку, однак таке є проступком, а відтак не свідчить про переривання перебігу давності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 369, 372, 477 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
клопотання обвинуваченого задовольнити.

ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України звільнити на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1