Справа № 311/5823/21
Провадження № 1-і/191/102/22
У Х В А Л А
іменем України

08 вересня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Бєлогорськ Амурської області РФ, громадянину України, пенсіонера МВС України, до затримання працював охоронцем на ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» , одруженого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 , ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 , ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 30 жовтня 2021 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000332 від 30 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 , ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
14.07.2022 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено на 60 днів, до 11.09.2022 року.
На даний час ризики, які слугували підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зникли, не зменшилися та продовжують існувати, а саме останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також адреса проживання ОСОБА_4 - Запорізька область, м.Дніпрорудне, на даний час є тимчасово окупованою територією, а тому відсутня можливість контролю за обвинуваченим. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що має на утриманні малолітню дитину, може проживати за місцем реєстрації в Синельниківському районі Дніпропетровської області, переховуватися від суду він не буде. Просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

В провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000332 від 30 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 , ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, у якому обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі розпорядження Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

На день розгляду даного клопотання, прокурором з об`єктивних причин (на даний час на території Дніпрорудненської міської територіальної громади та Василівського районного суду Запорізької області тривають активні бойові дії з окупаційними військами російської федерації), не були надані суду матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, що позбавляє суд в повній мірі розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою або вирішити питання в порядку ст.331 КПК України про скасування або зміну обвинуваченому запобіжного заходу. У зв`язку з цим, суд розглядає клопотання на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Частинами 1,2,3 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, при цьому судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі. Крім того, адреса проживання ОСОБА_6 знаходиться на території м. Дніпрорудне Запорозької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, у зв`язку з чим відсутня будь- яка можливість контролю за зобов`язаннями ОСОБА_6 у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу.
Суд зазначає, що хоча обвинувачений раніше не судимий, є пенсіонером та працював до затримання, це не може бути достатнім для запобігання ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки.

Стосовно доводів обвинуваченого про недоведеність його вини , суд зазначає, що у відповідності до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

При цьому слід зауважити, що суд, розглядаючи лише питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Оскільки матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 , ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, знаходяться у Василівському районному суді Запорізької області та до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передавалися, тому при вирішення питання щодо продовження строку запобіжного заходу суд не досліджує обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та не надає їм оцінку.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
З урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого обвинуваченому діяння, строку покарання, яке може бути йому призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою.
В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 197, 331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 листопада 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення
Суддя ОСОБА_1