Справа № 215/4919/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000726 за обвинуваченням:

Г о л о в н ь о в а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

учасники провадження: прокурор - ОСОБА_4

потерпілий - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_6

захисник - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

07.06.2020 приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_6 перебував поблизу буд. АДРЕСА_2 разом зі своїм братом ОСОБА_8 , куди в цей час на автомобілі «ВАЗ-2115» д/з « НОМЕР_1 » сірого кольору приїхав раніше знайомий ОСОБА_5 зі своїм знайомим ОСОБА_9 .

Так, в ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поблизу буд. АДРЕСА_2 виник словесний конфлікт.

В цей же час, в ході словесного конфлікту, який супроводжувався нецензурною лайкою між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останні відійшли за тильну сторону буд. АДРЕСА_2 , та стояли на асфальтованій пішохідній алеї.

На ґрунті виниклого конфлікту, у ОСОБА_6 виник прямий злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, після того, як ОСОБА_8 тримаючи при собі у руці резиновий молоток, довжиною приблизно 45см, з дерев`яним руків`ям, підбіг до потерпілого і з наміром припинити конфлікт штовхнув у спину потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знаходячись на асфальтованій пішохідній алеї з тильної сторони буд. АДРЕСА_2 , стоячи на відстані 1 м. навпроти потерпілого ОСОБА_5 , кулаками обох рук почергово умисно наніс приблизно 2-3 удари останньому в область обличчя.

Від отриманих ударів ОСОБА_5 не втримавши рівновагу впав з височини власного зросту на асфальтовану ділянку місцевості, спиною донизу, при цьому пом`якшуючи своє падіння ліктьовими суглобами таким чином, щоб не вдаритись головою, та залишився перебувати на асфальтованій ділянці в положенні лежачи на спинні обличчям до верху.

В цей же час та у вказаному місці ОСОБА_6 не зупиняючись на досягнутому, діючи на досягнення свого злочинного умислу, направленого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, але не бажаючи спричинення смерті останньому, усвідомлюючи небезпечність своїх дій перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_5 , вихопив з рук у свого брата ОСОБА_8 , який стояв поруч, вищевказаний резиновий молоток, та тримаючи його у правій руці, стоячи над потерпілим ОСОБА_5 , який в цей час закривав обличчя руками, умисно наніс приблизно 1-2 удари в область ліктьової кістки лівого передпліччя ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_6 тримаючи вищевказаний молоток у правій руці, із замаху, зверху-вниз наніс приблизно 2-3 удари в область лівої частини тулубу, після чого у такий самий спосіб приблизно 2-3 удари в область правої частини тулубу та після чого з місця скоєння злочину зник.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №989 від 30.06.2020 року тілесні ушкодження у вигляді: синці голови; синці обличчя, закритий перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростку праворуч і суборбітальний перелом верхньої щелепи праворуч, закритий перелом середньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя . Крім того ОСОБА_6 завдано потерпілому закриту травму грудної клітини, перелом 8,9,10,11 ребер праворуч, розрив правої легені, що викликало гемопневмоторакс праворуч, які по характеру відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, згідно до п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе в інкримінованому йому злочині визнав частково, надав такі покази. 01.05.2020 у нього був конфлікт з ОСОБА_10 , з якою зустрічався потерпілий ОСОБА_5 . Після чого останній неодноразово погрожував йому, однак до поліції він не звертався. 07.06.2020 приблизно о 14.00 год., коли він знаходився в себе вдома, ОСОБА_5 зателефонував йому і повідомив, що хоче зустрітись . Після цього він вийшов на подвіря будинку АДРЕСА_2 та до будинку під`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_9 , коли авто зупинилось - з нього вийшов потерпілий і направився відразу до нього. Підійшовши ближче потерпілий відразу почав ображати його та кидатись на нього. У цей час до них підбіг ОСОБА_11 , який штовхнув потерпілого в спину. Але потерпілий продовжив кидатись на нього, тому він наніс з метою самооборони потерпілому один удар кулаком в обличчя, від чого останній впав на землю і знаходився в лежачому положенні на спині. Після цього, боячись, що потерпілий має при собі зброю, він вихопив резиновий молоток у брата ОСОБА_12 і вдарив ним кілька разів потерпілого по обличчю і тулубу, при цьому потерпілий руками намагався закрити обличчя. Після цього він викинув молоток та залишив місце події. Свої дії оцінює негативно, щиро розкаюється.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_6 , незважаючи на часткове визнання ним вини, його винуватість у вчиненні злочину повністю доведена сукупністю показань свідків, безпосередньо досліджених судом при розгляді справи.

Так, згідно показань потерпілого ОСОБА_5 , у травні між ОСОБА_10 та обвинуваченим був конфлікт , в результаті якого останній вдарив ОСОБА_13 . Тому, бажаючи щоб обвинувачений вибачився перед ОСОБА_10 , у червні 2020 приїхав зі своїм знайомим ОСОБА_14 до будинку обвинуваченого. У дворі під час розмови з ОСОБА_6 відчув удар у спину та удар по голові, від чого впав на землю і втратив свідомість. Він будь яких тілесних ушкоджень обвинуваченому не наносив . На цей час як і раніше жодної зброї при собі не зберігає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що між обвинуваченим і ОСОБА_10 був конфлікт 01.05.2020 через неправомірні дії останньої. У зв`язку з цим потерпілий погрожував обвинуваченому і їй, але до поліції вона не зверталась. Пізніше дізналась про бійку обвинуваченого з потерпілим.

Як показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , після конфлікту з ОСОБА_10 потерпілий присилав повідомлення на номер телефона обвинуваченого з погрозами . Пізніше дізналась від ОСОБА_6 про бійку з потерпілим.

З показань свідка ОСОБА_12 відомо, що 01.05.2020 у потерпілого був конфлікт з його бабусю ОСОБА_17 . У той же день також був конфлікт між ОСОБА_10 та обвинуваченим, після чого потерпілий неодноразово погрожував брату і йому. В подальшому, потерпілий приїхав до брата ОСОБА_6 за місцем його проживання. Він знаходився у той час неподалік. У ході розмови потерпілий почав ображати брата і лізти у бійку, тому він підійшов до потерпілого і з метою припинити конфлікт відштовхнув його від ОСОБА_6 . У той же час брат ударив потерпілого в обличчя , вихопив у нього з рук молоток, який він взяв з собою, і наніс декілька ударів по тулубу потерпілого, який лежав на землі. Потім він відтягнув обвинуваченого від потерпілого і вони разом пішли з місця події. Він тілесних ушкоджень потерпілому не наносив.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що у червні 2020 року він знаходився у дворі. У цей час у двір заїхав автомобіль, в якому заходились ОСОБА_19 і потерпілий, який вийшовши з авто відразу направився до ОСОБА_20 , який стояв неподалік будинку. Підійшовши ближче потерпілий почав кричати до ОСОБА_21 , погрожувати і розмахувати руками. Тоді до них підбіг ОСОБА_22 і відштовхнув потерпілого. Але потерпілий не реагував . Тоді ОСОБА_23 ударив потерпілого в обличчя, і після падіння наніс кілька ударів йому молотком.

Згідно показань свідка ОСОБА_24 , будучи в гостях в ОСОБА_25 вона посварилась з обвинуваченим. Під час сварки з обвинуваченим відбулась невелика бійка. Про це вона повідомила ОСОБА_26 і ОСОБА_27 . Потім вона дізналась, що ОСОБА_28 побив потерпілого .

Свідок ОСОБА_29 показала, що працює лікарем бригади швидкої медичної допомоги. За викликом у червні місяці прибули до будинку по АДРЕСА_2 , де на доріжці лежав потерпілий з тілесними ушкодженнями голови і тіла. Він був частково без свідомості і не пам`ятав, що сталось. Після надання допомоги його було доставлено до лікарні.

Як відомо з показань свідка ОСОБА_30 вона у складі бригади швидкої медичної допомоги у червні місяці прибула на виклик по АДРЕСА_2 , де лежав на асфальтованій доріжці потерпілий. Йому надали невідкладну медичну допомогу та доставили його до лікарні.

Згідно показань свідка ОСОБА_31 01.05.2020 між потерпілим, нею і її матірю ОСОБА_32 був конфлікт через нецензурні висловлювання потерпілого. Потім був конфлікт між обвинуваченим і ОСОБА_13 . Як розповідали ОСОБА_15 , ОСОБА_11 і ОСОБА_28 , після цього потерпілий погрожував їм.

Згідно показань свідка ОСОБА_33 їй відомо зі слів ОСОБА_31 , що 01.05.2020 потерпілий ображав її матір - ОСОБА_31 .. Також у той день у її присутності ОСОБА_10 ображала обвинуваченого і ОСОБА_12 , намагалась їх вдарити, в подальшому в телефонному режимі ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_34 неодноразово погрожували їй та обвинуваченому, намагались зустрітись з обвинуваченим.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується письмовими і речовими доказами, перевіреними судом під час судового засідання, зокрема:

-протоколом прийняття заяви потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення від 22.06.2020 (а.с.11 т.2);

- протоколом огляду місця події, проведеного від 07.06.2020 (т.2 а.с.13-20), згідно якого на асфальтованій доріжці позаду будинку АДРЕСА_2 виявлено і вилучено за допомогою змиву нашарування речовини бурого кольору овальної форми розміром 52 см х 23 см у вигляді калюжі;
- конвертом зі змивом речовини бурого кольору, вилучено від 07.06.2020 (а.с.21 т.2);
- довідкою КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» від 11.06.2020 про доставлення 07.06.2020 до відділення лікарні ОСОБА_26 з ознаками поєднаної травми (а.с.28 т.2);

- протоколом слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , його представника ОСОБА_16 та педагога ОСОБА_35 від 24.06.2020, згідно якого свідок ОСОБА_8 продемонстрував на місці обставини та механізм нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 44-48);
- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 від 24.06.2020, згідно якого останній продемонстрував на місці обставини та механізм нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 54-58);
- протоколом слідчого експерименту від 23.06.2020 за участю потерпілого ОСОБА_26 (т. 2 а.с. 29-32,33);
- протоколом огляду, проведеного від 24.06.2020, щодо добровільно виданого ОСОБА_6 резинового молотка, (т. 2 а.с. 73-78), і постановою від 24.06.2020 про визнання його речовим доказом;
- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 15.07.2020, згідно якого останній продемонстрував на місці обставини та механізм нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 95-100);
- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_20 та його захисника ОСОБА_36 від 17.07.2020, згідно якого ОСОБА_6 в приміщенні службового кабінету «Поліцейської станції» по АДРЕСА_2 пояснив обставини та механізм нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 122-126);
-інформацією ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.04.2021 про відсутність відомостей про видачу ОСОБА_5 дозволу на придбання, зберігання, носіння вогнепальної, пневматичної, холодної зброї (а.с.112 т.3)
Згідно висновку судово-медичного експерта №989 від 30.06.2020 (т.2 а.с.83-86) при судово-медичній експертизі в ОСОБА_26 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростку праворуч, суборбітальний перелом верхньої щелепи праворуч; закрита травма грудної клітини; перелом 8,9,10,11 ребер праворуч, розрив правої легені, гемопневмоторакс праворуч; закритий перелом середньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя, синці голови і обличчя. Характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про те, що синці голови і обличчя виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) за механізмом удар (удар-стиснення). Закритий перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростку праворуч, суборбітальний перелом верхньої щелепи праворуч, перелом 8,9,10,11 ребер праворуч, закритий перелом середньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя виникли від дії тупих предметів за механізмом удару. Виявлені у нього ушкодження у вигляді синців голови по характеру відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Синці обличчя, закритий перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростку праворуч і суборбітальний перелом верхньої щелепи праворуч, закритий перелом середньої третини ліктьової кістки лівого передпліччя по ступеню тяжкості оцінюються в сукупності і відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за ознаками тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). Закрита травма грудної клітини, перелом 8,9,10,11 ребер праворуч, розрив правої легені, що викликало гемопневмоторакс праворуч по характеру відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Час виявлених ушкоджень в наданих медичних документах на ім`я потерпілого, свідчить, що термін їх виникнення може відповідати 07.06.2020 року. Не виключена можливість утворення закритого перелому ліктьової кістки лівого передпліччя, в момент самооборони. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого могли виникнути при механізмі, на який вказав сам потерпілий, та свідок ОСОБА_8 , під час проведення слідчого експерименту. Свідок ОСОБА_18 розкриває механізм утворення ушкоджень у потерпілого частково вказуючи на спричинення ушкоджень в області груді. Травмуючими предметами в даному випадку могли бути озброєна і неозброєна рука, взута нога нападаючого (нападаючих) або інші предмети з такими властивостями.
Згідно висновку судово-медичного експерта №1245 від 07.08.2020 (т.2 а.с.145-146) виникнення всіх тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_26 в результаті падіння з височини власного зросту на площину малоймовірне. Тілесні ушкодження у потерпілого, могли виникнути при механізмі, на який вказав свідок ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту.
Отже, сукупність зібраних у справі доказів, які досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, допустимими і достатніми для висновку суду щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.
Щодо наданих стороною захисту копії фотознімку потерпілого та аудіозапису розмови з потерпілим (а.с.8,9 т.3) то за відсутності оригіналів, на думку суду, вони не є допустимими доказами , тому до уваги не беруться .
Також, суд зазначає, що право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певних умов, визначених законом ( ч.1 ст. 36 КК України), якими є будь-які дії особи безпосередньо спрямовані на заподіяння негайного та невідворотної істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, і у зв`язку з цим вимагає свого негайного відвернення або припинення.
У даному випадку суспільно небезпечного посягання (в т.ч. із застосуванням зброї) з боку потерпілого на життя обвинуваченого не було і обвинувачений мав можливість залишити місце події, тому показання обвинуваченого у цій частині суд оцінює критично.

Дії обвинуваченого ОСОБА_20 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 11 від 12.08.2020 (т. 2 а.с.149-151) ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хвороблий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав. Іспитовий у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитовий в теперішній час на будь-яке психічне захворювання також не страждає. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Таким чином, обвинувачений є осудним і підлягає кримінальному покаранню.
Пpи пpизначеннi покаpання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, які помякшують покарання.

Вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до тяжких.

Суд враховує дані щодо особи ОСОБА_20 , який за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням зазначених обставин, матеріалів досудової доповіді щодо обвинуваченого, суд дiйшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним і іншими особами інших правопорушень в межах санкції ст.121 ч.1 КК України без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 подав цивільний позов до ОСОБА_20 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння кримінального правопорушення, який обґрунтовує тим, що після заподіяння тілесних ушкоджень позивачу він знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні. За період перебування на лікуванні на придбання необхідних медикаментів та інших засобів, пов`язаних з лікуванням, було витрачено 3146 гривні 10 копійок . Також посилається, що у зв`язку з травмуванням, лікуванням, зміною способу життя завдано моральну шкоду, яку оцінює в сумі 100 000 гривень.

Обвинувачений частково визнав позов потерпілого.
Суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно до положень ст.ст.1166, 1167, 1195 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати потерпілого на придбання ліків, втрачений заробіток, додатковий догляд, майнову та моральну шкоду завдану винними, незаконними діями.
Так, необхідні витрати потерпілого на стаціонарне лікування підтверджуються виписками з медичної картки стаціонарного хворого, товарними чеками, квитанціями, т.2 а.с.147-192. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним стягнути на користь потерпілого з обвинуваченого майнову шкоду в сумі 3146,1 грн.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 23, 1167 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому судом враховуються вищевказані вимоги , вимоги розумності і справедливості, обставини справи, характер і тривалість страждань потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Виходячи з наслідків, що наступили, суд вважає обґрунтованим стягнення на користь потерпілого з обвинуваченого ОСОБА_20 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.338, 368-370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_20 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років .
На підставі ст.ст.75, 76 КК України від призначеного покарання ОСОБА_20 звільнити з іспитовим строком на 3 роки, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_20 на користь ОСОБА_26 3146,10 грн. майнової шкоди, 30 000 грн. моральної шкоди, а всього 33146 грн. 10 коп. У іншій частині позову відмовити.
Речові докази: -змив речовини бурого кольору з поверхні асфальтованої доріжки на марлевий тампон, який запаковано у паперовий конверт, оптичний диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_26 від 23.06.2020, оптичний диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_12 від 24.06.2020, оптичний диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_18 від 24.06.2020, оптичний диск DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 , оптичний диск DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту за участі ОСОБА_20 , що зберігаються в матеріалах справи, залишити зберігати в матеріалах справи;
-резиновий молоток «Matix», з дерев`яним руків`ям, що зберігається в камері схову ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 1511, знищити,
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: