печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3730/21-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2., при секретарі ОСОБА_3, розглянувши провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на повідомлення про підозру від 01.10.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернуся до слідчого судді із скаргою на повідомлення про підозру від 01.10.2020 року.

В скарзі адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_1 від 01.10.2020 року у кримінальному провадженні № 0001069 від 30.10.2020 року та зобов`язати прокурора відділу Офісу Генерального прокурора вчинити дії, а саме виключити з ЄРДР відомості про оголошення підозри ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 4 ст. 190 КК України.

Особа, яка звернулася зі скаргою про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялася належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явилася.

Прокурор про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного висновку.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Так, згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Так, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001069 від 30.10.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Більш того, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів скарги та долучених до неї додатків, що стороною захисту до матеріалів скарги не долучено копії повідомлення про підозру ОСОБА_1 від 01.10.2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 ч. 4 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження № 0001069 від 30.10.2020 року, в результаті слідчий суддя позбавлений можливості встановити, що вказане повідомлення про підозру, як зазначає сторона захисту, є незаконним та необґрунтованим.

Крім того слід вказати, як вбачається із матеріалів скарги, що сторона захисту вдається до аналізу доказів по кримінальному провадженні, однак в силу положень ст. 89 КПК України, слідчий суддя на даній стадії не наділений повноваженнями дослідження доказів по суті та не може висловлюватися щодо їх фактичної належності, допустимості та достатності, для прийняття рішення про винуватість чи невинуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, оскільки ці питання підлягають дослідженню в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження під час судового розгляду обвинувального акту по суті.

Однак, відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на повідомлення про підозру від 01.10.2020 року та зобов`язання вчинити дії задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 277, 278, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на повідомлення про підозру від 01.10.2020 року, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_2