Справа № 627/431/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2022смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000139 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Островки Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, на обліку як військовозобов?язаний не перебуває, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в :

15 липня 2022 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 на побутовому грунті, маючи умисел, направлений на спричинення їй тілесних ушкоджень, з мотивів ревнощів , умисно наніс потерпілій один удар металевою пательнею по обличчю, спричинивши останній тілесне ушкодження у вигляді забійної рани області правої надбрівної дуги, яке згідно висновку судової медичної експертизи № 12-14/50-КК/22 від 19 липня 2022 року, кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що на побутовому грунті, під час сварки , наніс тілесні ушкодження потерпілій.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_6 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Крім того , суд враховує думку потерпілої щодо призначеного покарання ,яка на суворому покаранні обвинуваченому не наполягає та претензій до нього не має.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 , відноситься до категорії кримінальних проступків.

Вивченням особи ОСОБА_6 судом встановлено, що він осудний, згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, однак, перебуває на диспансерному обліку у наркологічному кабінеті КНП «Краснокутська центральна районна лікарня», неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, проживає на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_6 ,згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Частиною 2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.
Керуючись статтями 369-371, 373-375 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Речові докази: металеву пательню; аркуш паперу формату А4 з плямою бурого кольору, схожою на кров; контрольний зразок марлевого тампону; змив з підлоги речовини бурого кольору, що згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, № 28 зберігаються у камері схову речових доказів СПД № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1