Справа № 182/8080/21
Провадження № 1-кп/0182/413/2022
У Х В А Л А
Іменем України

01.06.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції на стадії судового розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000832 від 22.09.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Князе-Григорівка Великолепетиського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5

в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ризики передбачені ст.177 КПК продовжують існувати, а саме ризики: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні умисних корисливих злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод, також не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти заявленого клопотання та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою реєстрації, оскільки вважає, що клопотання прокурора є необґрунтованим, запевняв суд про те, що переховуватись від суду не збирається, має проблеми зі здоров`ям та бажає вступити до ТрО.

4.Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання через те, що вказані ризики на його думку є необґрунтованими та недоведеними, також послався на практику ЄСПЛ та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

5.Прокурор заперечила проти задоволення заявленого стороною захисту клопотання.

6.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

7.Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою який було продовжено до 02 червня 2022 року включно з можливістю внесення застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

8.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

9.Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

10.Так, положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

11.Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України» та ін.).

12.Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

13.Суд приймає до уваги, що під час розгляду заявленого клопотання стороною захисту не спростовується питання обґрунтованості підозри, що свідчить про те, що наявна підозра не є вочевидь необґрунтованою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки та репутацію, наявність інших кримінальних проваджень в суді. Тому з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, що в своїй сукупності з іншими обставинами, дає підстави дійти висновку щодо існування ризику ймовірного вчинення ОСОБА_3 дій, направлених на переховування від суду.

14.Також суд вважає, що продовжує існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих в даному кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні.

15.Будь-яких доказів чи відомостей, які свідчили б про необхідність зміни вже обраного запобіжного заходу до суду не надано.

16.Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 зможе ухилитися від суду та не виконувати процесуальні обов`язки, тому підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

17.На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

18.Підстав для зміни обраного раніше розміру застави суд не вбачає.

Керуючись статтями 183, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, до 28липня 2022 року включно.

4.Визначений раніше розмір застави для ОСОБА_3 у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб - залишити без змін.

5.У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_3 з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

6.Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

7.Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1