ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1683/22 Справа № 202/4704/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И ЛА:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року клопотання слідчого задоволено та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 листопада 2022 року, й визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави розміром 136455 гривень.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, й врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для цього провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. До того ж, надавши оцінку особі підозрюваного, суд вказав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам у цьому провадженні, та вважав можливим визначити альтернативний запобіжний заход у вигляді застави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на необґрунтованість і незаконність ухвали, та те, що висновки суду, викладені в судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам провадження, тому просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_9 зазначає, що ризики, які вказані в клопотанні сторони обвинувачення, слідчим та прокурором не доведені, а докази, які б підтверджували наявність існування цих ризиків до клопотання не було надано. Апелянт звертає увагу й на те, що судом не надано належної оцінки особі підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має певні соціальні зв`язки, задовільний майновий стан, працює не офіційно, та дійшов необгрунтваних висновків про існування ризиків у цьому провадженні. Разом з цим, захисник наголошує, що слідчий суддя не з`ясував і не навів переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. До того ж, апелянт зазначає, що у цьому провадженні, розумність строку тримання підозрюваного під вартою вже порушено, оскільки після того, як досудове розслідування було продовжено на 5 місяців, стороною обвинувачення не було надано жодних нових доказів, які б підтверджували вину підозрюваного у інкримінованому злочині, тому, на переконання апелянта, ухвала є незаконною, та підлягає скасуванню, з застосуванням щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Положеннями частини 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.

Так, клопотанням слідчого та наданими до нього доказами підтверджується, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000458 від 14.06.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Також, ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2022 до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, строк застосування якого, було продовжено оскаржуваною ухвалою до 15.11.2022.
Разом з цим, ухвалою слідчого судді цього ж суду від 11.08.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000458 від 14.06.2022 продовжено до 15.11.2022.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняте слідчим суддею рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ґрунтується на фактичних обставинах провадження та вищенаведених вимогах закону.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 міг скоїти інкримінований злочин, враховуючи при цьому й рішення ЄСПЛ від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», де зазначено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення.
Разом з цим, в контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду про те, що з урахуванням обставин провадження, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, вагомість доказів на підтвердження цих обставин, тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винуватим, особи підозрюваного, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, й ці ризики не зменшились й продовжують існувати.

На переконання колегії суддів, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Водночас, твердження захисника про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність у цьому провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а висновки суду, викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.

Отже, враховуючи викладене та фактичні обставини кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновками суду, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний раніше не судимий, має певні соціальні зв`язки, задовільний майновий стан, працює не офіційно, не спростовують заявлені у клопотанні слідчого ризики та не можуть виступати стримуючими факторами належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Разом з цим, апеляційний суд не убачає підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язанного з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі захисника.
До того ж, колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею було визначено підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляд застави, який є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, а також достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього пароцесуальних обов`язків, й непомірність якого стороною захисту не оскаржується.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею щодо підозрюваного прийняте рішення, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала є законною, вмотивованою та обґрунтованою й скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4