Справа № 359/9917/20
Провадження № 1-кп/359/176/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000344, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе, Бориспільського району, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, раніше судимого 06.08.2020 вироком Дарницького районного суду м. Києва до покарання у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 02.11.2020 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
25.11.2020, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_10 знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину №2 «Фоззі» ТОВ «Експансія», що розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Броварська 2-А, виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Експансія».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав навушники «Нavit Bluetooth HV-H2575BT», вартістю 395 грн. 56 коп., що належать ТОВ «Експансія».

Після цього, ОСОБА_10 одягнув на себе навушники та вийшов через магазин мобільних аксесуарів, який розташований між торгівельним залом «Фоззі» та має окремий вихід на вулицю, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони зазначеного магазину.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що він 25.11.2020 близько 18 год. 30 хв. знаходився в приміщенні торгівельному залі магазину «Фоззі», що розташований за адресою: Київська область, с. Проліски. Переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав навушники «Нavit Bluetooth HV-H2575BT», одягнув їх на себе та вийшов через магазин мобільних аксесуарів. Його затримали працівники охорони одразу поряд із супермаркетом. У вчиненому діянні кається, просив суд суворо не карати, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібного.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального провадження, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Суд при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинені повторно.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 суд вважає правильною.

Так, майно яким заволодів обвинувачений було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_10 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулося протиправно. Викрадення майна здійснювалося обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_10 досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачуваний усвідомлював, що майно яким він повторно протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. ОСОБА_10 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь.

Обвинувачений ОСОБА_10 виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки які вважав необхідними для доведення злочину (крадіжки) до кінця, але злочин не був закінченим з причин, які не залежали від його волі, а з причин зупинення його працівниками служби охорони супермаркету ТОВ «Експансія» одразу поряд біля супермаркета разом з викраденим майном. Тому в діяннях обвинуваченого наявні ознаки закінченого замаху на вчинення злочину, відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України.

Суд дійшов до переконання, що обвинувачений повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є його щире каяття та те, що своїми послідовними показаннями сприяв судовому слідству.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи данні обставини при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він раніше судимий, 06.08.2020 вироком Дарницького районного суду м. Києва до покарання у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 02.11.2020 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Не одружений, на утримані малолітніх дітей та інвалідів немає, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. З характеристики наданої за місцем проживання обвинувачений характеризується з посередньої сторони. До адміністративної відповідальності не притягувався.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження представником потерпілого цивільний позов до обвинуваченого не пред`явлено, що свідчить про відсутність у потерпілої сторони претензій до обвинуваченого морального чи матеріального характеру.

Разом з тим, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки викраденим майном він не встиг розпорядитися на власний розсуд з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_10 суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочин, відповідно до ст. 12 КК України.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_10 за вчинення злочину належить призначити покарання у виді обмеження волі, строком 2 роки.

02.11.2020 ОСОБА_10 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Відповідно до ч.4 ст. 72 КК України перерахувати 80 годин громадських робіт на 10 днів обмеження волі.

Крім того, ОСОБА_10 засуджений 06.08.2020 вироком Дарницького районного суду м. Києва до покарання у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Новий злочин обвинувачений вчинив, перебуваючи на іспитовому строку.

Тому, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніми вироками Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2020 та Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2020, ОСОБА_10 належить призначити остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця обмеження волі.

Підстави для звільнення його від відбування покарання та призначення йому іспитового строку відсутні.

Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 є достатньою для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та дані про особу обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, 122, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.4 ст. 72 КК України перерахувати 80 годин громадських робіт на 10 днів обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2020 та Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2020, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання та фактичного затримання ОСОБА_10 .

Речові докази: навушники «Нavit Bluetooth HV-H2575BT», залишити у володінні власника ТОВ «Експансія».

Цивільний позов у справі не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1