Справа № 191/2274/20
Провадження № 1-кп/206/23/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відео конференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під №0000037 від 20.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_6
захисники-адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду в порядку ст. 407 КПК України надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під №0000037 від 20.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 , ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.
Згідно із зміненим обвинувальним актом (в порядку ст. 338 КПК України) від 04.10.2021 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000037 від 20.01.2020, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст.263 КК України, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 зазначивши наступне. Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 20.01.2022 запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було продовжено. На теперішній час продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме. Обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів суду оскільки він обвинувачується у вчиненні низки злочинів, серед яких тяжкий злочин та особливо тяжкі злочини. Незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 отримав доступ до особистої інформації телефонних номерів, місць мешкання, роботи потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, що вказує на наявність істотної ймовірність, в разі знаходження ОСОБА_3 на волі, впливу ним особисто, або через інших осіб на свідків та потерпілих з метою зміни останніми своїх свідчень щодо його ролі у вчинених ним злочинах. Також на наявність існування вказаного ризику, з поміж іншого, вказує те, що він обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, а саме розбійного нападу на ОСОБА_10 , в ході якого наніс велику кількість ударів по потерпілому. Зазначене дає підставу стверджувати про ризик застосування насильства до вказаних осіб. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, на наявність цього ризику вказує той факт, що ОСОБА_3 вчинив злочинів, після вчинення першого злочину свою злочинну діяльність не припинив, а вчиняв нові умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, має слабкі соціальні зв`язки. Крім того, джерело придбання зброї, вилученої в ході обшуків у ОСОБА_3 , не встановлено. За таких обставин, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 можливо, враховуючи те, що за інкримінований злочин йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, чим дотримуються вимоги ч. 2 ст. 181 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 не перешкоджають триманню останнього під вартою. В зв`язку з вищевикладеним, просив клопотання задовольнити. Щодо клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою на час проходження медичного обстеження та прийняття рішення щодо його призову до лав Збройних сил України заперечував, оскільки вважав, що ОСОБА_3 не є особою, яка підпадає під дію ст. 616 КПК України, щодо скасування запобіжного заходу для його призову до лав Збройних сил України, оскільки обвинувачується в одному із злочинів, передбачених ст. 187 КК України, яка виключає можливість скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Захисник-адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повному обсязі, та просив відмовити в його задоволенні клопотання, оскільки ризики на які посилається прокурор є такими, що постійно не змінюються та є не обґрунтованими. Разом з тим суду подав клопотання про зміну запобіжного заходу, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою на час проходження медичного обстеження та прийняття рішення щодо його призову до лав Збройних сил України. В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою суду в рамках кримінального провадження, було продовжено запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою. Одночасно було визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України. Враховуючи, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та об`явлено повну мобілізацію. За таких обставин перетин кордону осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 взагалі не можливий, що фактично виключає наведений ризик стороною обвинувачення, щодо переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду. Станом на 03.05.2022 на території України в межах адміністративних одиниць в тому числі у Дніпропетровській області ввели комендантську годину, що в свою чергу взагалі виключає можливість перебувати або переміщуватись в комендантську годину. Аналіз клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 свідчить про відсутність, на його думку, достатніх аргументів на користь доцільності тримання обвинуваченого під вартою. Окрім того, зазначив, що ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, постійне місце проживання, також має на утриманні матір пенсійного віку. Разом з тим наголосви на тому, що на теперішній час в країні введено воєнний стан, обвинувачений ОСОБА_3 , бажає виконати свій військовий обов`язок, та готовий негайно захищати країну, українців від російських окупантів під час воєнного стану. ОСОБА_3 зарахований до резервної команди та придатний до військової служби відповідно до інформації, яка зазначене в військовому квитку. Крім того, ним відносно ОСОБА_3 було зроблено адвокатський запит до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_11 з вимогою повідомити: чи підлягає призову по мобілізації ОСОБА_3 . Листом від 27.04.2022 № 515 ОСОБА_11 повідомив, що ОСОБА_3 може бути призваний на військову службу під час мобілізації. Остаточне рішення про призов ОСОБА_3 може бути прийнято виключно районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за місцем його проживання, після безпосередньої його явки, проходження медичного обстеження, вивчення військово-облікових документів та сімейного стану. У зв`язку із зазначеним просив долучити до матеріалів справи вказане клопотання в якому наведені юридичні та фактичні обставини, які свідчать про те, що є підстави для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу на більш м`яку. В тому числі, для виконання свого обов`язку щодо захисту своєї батьківщини від російських окупантів. Враховуючи зазначене, просив змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою на час проходження медичного обстеження та прийняття рішення щодо його призову до лав Збройних сил України.
Захисник-адвокат ОСОБА_8 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник-адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та підтримав позицію захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 .
Представник інспектор військового комісаріату ОСОБА_12 в судовому засіданні суду повідомив, що проходження медичного огляду особи для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, здійснюється на протязі 24 годин. Особа може звернутися до будь-якого військового комісаріату територіально найближчим до нього. Крім того вказав, що у разі прибуття ОСОБА_3 для проходження медичного огляду та отримання останнім позитивного висновку, щодо його придатності для проходження військової служби, ОСОБА_3 буде мобілізований для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.
Суд, дослідивши клопотання прокурора, клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 , вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Частиною першою ст. 199 КПК України, визначено що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 , було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, починаючи з 14.03.2022 до 12.05.2022 до 12 год. 00 хв. включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі у сумі 500000,00 (п`ятсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Частиною першою ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання, зокрема за ч. 3 ст. 187 КК України - на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, та вважає наявними підстави для продовження ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Практикою Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Ризиками, які суд оцінює у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними, є об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Також можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, обвинуваченим, оскільки ОСОБА_3 вчинив низку розбійних нападів, після вчинення першого злочину свою злочинну діяльність не припинив, а вчиняв нові умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, має слабкі соціальні зв`язки. Крім того, джерело придбання зброї, вилученої в ході обшуків у ОСОБА_3 , не встановлено.
Отже, ризики передбачені ч.ч.1,5 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування та в подальшому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на сьогодні не перестали існувати.
Щодо наведеного ризику прокурором у клопотанні передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, суд не приймає його до уваги, оскільки потерпілі та свідки вже допитані судом, про що суд неодноразово наголошував в ухвалах суду про продовження запобіжного заходу, а відтак суд вважає що вказаний ризик є таким що наразі перестав існувати.
Дані відносно особи обвинуваченого ОСОБА_3 враховуються судом, як соціальні зв`язки обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, які при цьому не виключають можливість тримання під вартою обвинуваченого, та вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюються у вчиненні низки злочинів, серед яких тяжкий злочин та особливо тяжкий злочин, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.
Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, встановлено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 злочинів.
Разом з тим, щодо заявленого клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою на час проходження медичного обстеження та прийняття рішення щодо його призову до лав Збройних сил України, вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Частиною 2 ст. 201 КПК України визначено, що копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 616 КПК України, визначено, що скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_13 від 27.04.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досяг граничного віку перебування в запасі, він може бути призваний на військову службу під час мобілізації. Остаточне рішення про призов ОСОБА_3 може бути прийнято виключного районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за місцем його проживання, після безпосередньої його явки, проходження медичного обстеження, вивчення військово облікових документів та сімейного стану.
Таким чином, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу для проходження військової служби є таким, що фактично протирічить змісту ст. 616 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Окрім того, наданий стороною захисту лист-відповідь під № 515 від 27.04.2022, складений начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 та соціальної політики полковником ОСОБА_14 фактично підтверджує лише відсутність заборони бути призваним на військову службу під час мобілізації відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за віком.
Разом з тим згідно з вищезазначеним листом-відповіддю, вказано, що рішення про призов на військову службу під час мобілізації має бути прийнято не лише після медичного обстеження, але й після вивчення вивчення військово облікових документів та сімейного стану.
З урахуванням наведеного, будь-яких підтверджень, що обвинувачений ОСОБА_3 в подальшому буде зарахований до військової служби суду стороною захисту не надано.
А наданий лист фактично висвітлює загальну інформацію, яка застосовується для всіх осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років під час призиву на військову службу під час мобілізації.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 в частині зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу на більш м`який.
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Враховуючи зазначене, суд вважає що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строків тримання під вартою, підлягає частковому задоволенню. При цьому одночасно, суд, при постановлені ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне розглянути питання, щодо зміни раніше визначеного розміру застави, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 182 КПК України, запобіжний захід у виді застави обирається без визначення граничного строку дії до його скасування (зміни, припинення) у передбачених законом випадках. При обранні запобіжного заходу у виді застави на підозрюваного (обвинуваченого) покладається зобов`язання прибувати до суду (слідчого, прокурора) за кожною вимогою. Таке зобов`язання є суттю всіх запобіжних заходів не пов`язаних з позбавленням волі і покладається на підозрюваного (обвинуваченого) на весь строк дії запобіжного заходу незалежно від покладення на нього інших обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194КПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК, розмір застави визначається у таких межах: 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те що в клопотанні та під час судового розгляду, прокурором не зазначеного жодної обґрунтованої необхідності розміру застави у сумі 500 000,00 гривень обвинуваченому ОСОБА_3 та не надано відповідного доказу з цих підстав, суд вважає що на даний час вказаний розмір застави прокурором є занадто надмірним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що слід змінити застосований до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, шляхом зменшення розміру застави до 400000,00 гривень, оскільки саме такий розмір, суд вважає достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 .
Також суд враховує, що застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою. Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Разом з тим, суд наголошує на тому, що обвинувачений ОСОБА_3 не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну йому запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, як наслідок відмови в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 в частині зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу на більш м`який, та вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк до 30 днів.
На підставі викладеного та керуючись: ст.7,9,177,178,182,183,199, 331, 370, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строків дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити частково.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк до 30 днів, починаючи з 11.05.2022 до 09.06.2022 до 12 год. 00 хв. включно.
Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у сумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України, зменшивши її до 400000 (чотириста тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача МФО) 820172, рахунок отримувача UA0017442, призначення платежу - застава, кримінальне провадження під № 7 від 20.01.2020, обвинувачений (прізвище, ініціали), платник (прізвище, ініціали).
В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти та повідомити про це суд.
З моменту звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
На час дії запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за умови внесення застави, наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати за кожним викликом суду;
- не виїжджати за межі с. Чкалове, Нікопольського району, Дніпропетровської області, без дозволу суду;
- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;
- за наявності паспорту для виїзду за межі України здати його до органів Державної міграційної служби України.
Визначити термін дії зазначених процесуальних обов`язків протягом 60 днів з дня внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, дублікат документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави надати до Самарського районного суду міста Дніпропетровська.
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1