Категорія: ч.1 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_9 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Вказаною ухвалою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодружений, не працює, раніше не судимий,
звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, кримінальне провадження № 0000939 від 07.05.2021 щодо нього за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, закрите у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) у сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 коп.
Накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2021 арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 07.05.2021, скасований.
В порядку ст.100 КПК України вироком вирішена доля речових доказів.
Згідно з ухвалою суду ОСОБА_7 07 травня 2021 року близько 18 години, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, перебуваючи на вулиці Набережній у м. Луцьку, для власного вживання, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого пакет із вмістом порошкоподібної речовини блакитного кольору, яка, згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-21/3667-НЗПРАП від 19.05.2021, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, масою 0,1502 г, після чого вказаний пакет з психотропною речовиною ОСОБА_7 поклав у кишеню куртки, в яку був одягнений, та зберігаючи при собі без мети збуту, переніс на АДРЕСА_2 , де продовжував незаконно зберігати при собі до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції, а саме: до 19 год 12 хв 07 травня 2021 року.
Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу. Стверджує, що місцевий суд в повній мірі не перевірив наявність підстав, передбачених КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вказує на те, що спочатку ОСОБА_7 придбав небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а потім її незаконно зберігав при собі, тобто у даному випадку не можна однозначно стверджувати про відсутність реальної сукупності кримінальних правопорушень. Посилається на те, що суд першої інстанції помилково ототожнив поняття «активне сприяння розкриттю злочину» із визнанням вини обвинуваченим. Просить скасувати судове рішення та призначити новий судовий розгляд.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію у повному обсязі і просив скасувати ухвал суду, обвинуваченого та його захисника, які заперечили апеляційну скаргу і просили рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно із ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме: незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, стверджуються зібраними у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевіреними у судовому засіданні доказами, які ґрунтуються на об`єктивному, повному і всебічному дослідженні, і яким суд дав правильну юридичну оцінку.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України є правильною і ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
Вимогами ст.45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст.45 КК можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст.45 КК.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа

щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Матеріалами провадження стверджується, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, яке за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.
В обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 обставинами, які пом`якшують його покарання органом досудового розслідування вказані щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (а.п.3).

В ході судового розгляду кримінального провадження у місцевому суді обвинувачений ОСОБА_7 беззаперечно визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердивши всі фактичні обставини справи. У вчиненому щиро розкаявся (а.п.50, абз.6).
Під час судового розгляду у суді першої інстанції було встановлено, що 07.05.2021 під час огляду місця події ОСОБА_7 видав психотропну речовину на пропозицію працівників поліції, що свідчить і про активне сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення (а.п.51, абз.7).
Викладені обставини у їх сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_7 ст.45 КК України і спростовують доводи прокурора про те, що суд першої інстанції помилково ототожнив поняття «активне сприяння розкриттю злочину» із визнанням вини обвинуваченим.
У поданій апеляційній скарзі сторона обвинувачення також посилається на те, що спочатку обвинувачений придбав небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а потім її незаконно зберігав при собі, тобто у даному випадку не можна однозначно стверджувати про відсутність реальної сукупності кримінальних правопорушень.

Однак, у постанові від 12 серпня 2020 року (справа № 127/31068/19) Верховний Суд вказав, що реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК.

Тому вищенаведені твердження прокурора суд апеляційної інстанції вважає такими, що не ґрунтуються на Законі.

З огляду на наведене, застосовуючи до ОСОБА_7 інститут звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям, місцевим судом враховано, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та не належить, відповідно до ст.45 КК України, до категорії корупційних кримінальних правопорушень та порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги щире каяття та активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення.

Вимогами ч.3 ст.288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального і кримінального процесуального законодавства, та з урахуванням наявності підстав, визначених у ст.45 КК України, обґрунтовано звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям, та закрив кримінальне провадження щодо нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Законних підстав для скасування ухвали місцевого суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді