Справа № 304/660/20 Провадження № 1-в/304/32/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника персоналу органу пробації
ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_5 ,
її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування іспитового строку та направлення засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , без освіти, непрацюючої, неодруженої, громадянки України, раніше судимої,

для відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

начальник органу пробації ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням, в якому просить скасувати засудженій ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засуджену для відбування призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року покарання у виді обмеження волі. Посилається на те, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі; на підставі ст. 75, 76 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Однак ініціатор подання зазначає, що під час перебування на обліку Перечинського РС пробації засуджена зарекомендувала себе негативно, 17 вересня та 05 листопада 2019 року не з`явилася для реєстрації, останнього разу син засудженої 18 грудня 2019 року надав пояснення, що його мама вже близько двох місяців проживає у Хмельницькій області, через що її особову справу передано на виконання по територіальності до Волочиського РС пробації у Хмельницькій області. Однак туди ОСОБА_5 також не з`явилася, у телефонному режимі повідомила, що має намір повернутися назад до м. Перечина, а відтак її особову справу знову було повернуто. З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 притягалася до адміністративної відповідальності Підволочиським ВП у Тернопільській області, а саме 25 жовтня 2019 року за ст. 152 КУпАП , 26 жовтня 2019 року за ст. 180 та ст. 152 КУпАП, 17 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 18 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 109 КУпАП, 24 жовтня 2019 року за ст. 152 КУпАП. Крім цього до органу пробації надійшли постанови про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності від 15 та 18 листопада 2019 року за ч. 3 ст. 109, ст. 176 та двічі за ч. 1 ст. 127 КУпАП, за які засуджену піддано адміністративним стягненням у виді попередження та штрафу. Відтак ініціатор подання зазначає, що 03 червня 2020 року ОСОБА_5 було повторно ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, про що відібрано підписку, а також встановлено дні явки на реєстрацію другий вівторок кожного місяця. Крім цього щодо зміни місця проживання засуджена пояснила, що була змушена швидко виїхати до сина у м. Волочиськ, оскільки чоловік її бив, у зв`язку з чим не повідомила Перечинський РС пробації про зміну місця проживання. На підставі вищенаведеного ініціатор подання вбачає ухилення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, її зневажливе ставлення до обов`язків, покладених вироком суду та небажання стати на шлях виправлення, а також неможливість виконання вироку у подальшому без ізоляції її від суспільства, тому просить подання задовольнити.

У судовому засіданні представник персоналу органу пробації ОСОБА_4 подання підтримала та просила таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Прокурор у судовому засіданні подання також підтримала у повному обсязі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив у задоволенні подання відмовити через передчасність такого, посилаючись на те, що засуджена не з`явилася до органу пробації лише двічі, в той час як систематичність утворюють три і більше неявки. З приводу залишення засудженою місця свого проживання пояснював, що ОСОБА_5 є незахищеною верствою населення, чоловік постійно застосовує до неї насильство, через що засуджена змушена покидати місце постійного проживання, а щодо вчинених ОСОБА_5 під час іспитового строку адміністративних правопорушень вважав такі малозначними, що не створюють ніяку суспільну небезпеку. У свою чергу засуджена ОСОБА_5 вказувала на те, що не згідна з поданням, оскільки виїхала до Хмельницької області на прохання сина, хоча нікого про це не повідомляла; залишила вирішення подання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Як видно з матеріалів подання, вироком Ужгородського міскрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Вирок набрав законної сили 01серпня 2019 року (а. ос. с. 1, 2-3). Після набрання вказаним вироком законної сили, такий прийнято до виконання Перечинським РС з питань пробації (а. ос. с. 4).

Також з вказаних матеріалів видно, що 08 серпня 2019 року засуджену ОСОБА_5 було взято на облік у Перечинському РС з питань пробації, під час чого відібрано підписку, якою вона зокрема попереджена про те, що у разі ухилення від виконання покладених на неї судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання з випробуванням (звільнення від відбування покарання) може бути скасовано судом, і її буде направлено для відбування призначеного покарання, про що з нею також систематично проводилися профілактичні бесіди (а. ос. с. 10, 16, 38). Крім того засудженій було встановлено дні явки на реєстрацію до органу пробації, а саме перший та третій вівторок кожного місяця (а. ос. с. 11).

Однак в порушення покладених на засуджену ОСОБА_5 судом обов`язків така шість разів не з`явилася для реєстрації до органу пробації, зокрема 17 вересня 2019 року, про що 20 вересня 2019 року надавала працівникам сектору письмове пояснення, в якому зазначала, що хворіла, однак підтвердження цьому надати не змогла, оскільки до лікаря не зверталася (а. ос. с. 12, 40). За наведених обставин ОСОБА_5 було голошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а. ос. с. 41).

Натомість, починаючи з 05 листопада 2019 року ОСОБА_5 перестала з`являтися до органу пробації для реєстрації взагалі, через що 20 та 25 листопада 2019 року інспектором сектору пробації було здійснено виїзди за місцем проживання засудженої задля відібрання пояснень про причини її неявки та вручення виклику. Під час другого виїзду інспектором зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_5 виїхала до міста Львова (а. ос. с. 47, 48).

Відтак органом пробації було розпочато проведення першочергових розшукових заходів засудженої (а. ос. с. 50, 51, 52, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , 56, 57, 58); 18 грудня 2019 року отримано пояснення ОСОБА_8 , який являється сином засудженої та який пояснив, що мати близько двох місяців проживає у Хмельницькій області, тому просить передати її особову справу за місцем її постійного проживання (а. ос. с. 61).

За наведених обставин особову справу засудженої ОСОБА_5 13 лютого 2020 року було направлено до Волочиського РС філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області для подальшого виконання за територіальністю (а. ос. с. 64, 65, 66, 67, 68), однак 03 червня 2020 року була знову повернута для виконання до Перечинського районного сектору пробації через те, що ОСОБА_5 повернулася разом з чоловіком додому до м. Перечин, де має намір постійно проживати (а. ос. с. 112, 113, 114, АДРЕСА_6 ).

Крім цього Волочиським РС пробації до Перечинського РС пробації направлено чотири копії постанов про адміністративні правопорушення від 15 та 18 листопада 2019 року, за якими засуджену ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, 176 та ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 127 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення (а. ос. с. 120, 121, 122, 123).

Отже, Перечинським РС пробації від засудженої ОСОБА_5 було знову відібрано підписку, якою їй зокрема роз`яснено покладені судом обов`язки, та знову встановлено дні явки на реєстрацію до органу пробації, а саме другий вівторок кожного місяця, а також відібрано письмові пояснення з приводу вчинення адміністративних правопорушень та виїзду з місця постійного проживання без повідомлення органу пробації та проведено профілактичну бесіду (а. ос. с. 127, 128, 129, 133, 134, 135, 136).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, у судовому засіданні встановлено, що після допущення ОСОБА_5 зазначених порушень, 05 червня 2020 року до суду було направлено подання для вирішення питання про скасування їй іспитового строку та направлення засудженої для відбування призначеного вироком покарання (а. с. 1, 2-3, 4).

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 березня 2021 року у задоволенні подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування іспитового строку та направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування призначеного їй покарання у виді обмеження волі за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року було відмовлено (а. с. 76-78).

Однак за наслідками апеляційного перегляду вказаної ухвали суду першої інстанції, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29 березня 2022 року така скасована, призначено новий розгляд подання у суді першої інстанції в іншому складі (а. с. 111-117).

Так, згідно з ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Як зазначено у пунктах 2, 3 глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюсту від 29.01.2019 № 272/5 у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких вцілому свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75, 76 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом іспитового строку.

У даному випадку засуджена ОСОБА_5 , знаючи про покладені на неї за вироком суду обов`язки, покинула місце проживання у місті Перечин Ужгородського (Перечинського) району, не повідомивши орган з питань пробації про це, через що п`ять разів (у період з 05 листопада 2019 року по 21 січня 2020 року) не з`явилася для реєстрації до органу пробації, після чого місце її перебування у Хмельницькій області було встановлено лише першочерговими розшуковими заходами, де засуджена вчинила чотири адміністративні правопорушення, за які була піддана адміністративним стягненням.

Таким чином, систематичне вчинення ОСОБА_5 правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, а також залишення місця постійного проживання без повідомлення уповноваженого органу з питань пробації та як наслідок невиконання засудженою обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації, що були покладені на неї судом, свідчить про те, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення і є достатньою підставою для задоволення подання та направлення засудженої для відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування засудженій ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останньої для відбування призначеного їй за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року покарання у виді обмеження волі задовольнити.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій ОСОБА_5 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року скасувати.

Направити засуджену ОСОБА_5 для відбування призначеного їй за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання засудженій ОСОБА_5 обчислювати з моменту її затримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1