Справа № 592/7148/22
Провадження № 1-в/592/430/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 в порядку виконання вироку,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою розглядається.
ОСОБА_3 перебуваючи у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням в порядку виконання вироку про заміну невідбутої частини покрання більш м`яким. Зазначив, що на момент звернення відбув більшу частину з призначеного покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 30.01.2018.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити. Пояснив, що відбуває покарання у ДУ «Сумська виправна колонія №116», на даний час перебуває у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом Буринським районним судом Сумської області клопотання засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. На виробництві установи не працевлаштований. Не приймає участь в організації виховних заходів, участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених та у роботі самодіяльних організацій не бере.

Захисник у судовому засіданні підтримала думку підзахисного, просила задовольнити клопотання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути клопотання без участі.

Представники ДУ "Сумський слідчий ізолятор" та ДУ "Сумська виправна колонія № 116" у судове засідання не з`явилися, заяв, клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.
Вироком Буринського районного суду Сумської області від 30.01.2018 ОСОБА_3 визнано винним за ст. 115 ч.1 КК України і призначено покарання у вигляді одинадцяти років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк його тримання під вартою з 10 серпня 2016 року до 20 червня 2017 року включно за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015р. №838-VIII, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а строк тримання під вартою з 21 червня 2017 року по день постановлення вироку зараховано за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 18.06.2017 р. №2046-VIII, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

21.06.2018 Ухвалою Апеляційного суду Сумської області вирок Буринського районного суду Сумської області від 30.01.2018 залишено без змін.

Згідно Витягу з протоколу № 45 від 05.07.2018, засудженому ОСОБА_3 визначено відбувати покарання в ДУ « Сумська виправна колонія (№116)».

Відповідно до довідки ДУ "Сумський слідчий ізолятор" від 24.10.2022 ОСОБА_3 відбув станом на 25.10.2022 вісім років двадцять шість днів.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також після фактичного відбуття засудженим певної частини призначеного судом строку покарання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за певних умов (підстав).

Порядок заміни невідбутої частини покарання більш м`яким визначений в ч. 3 ст. 154 КВК України, де також визначене право засудженого на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким і така заміна можлива при дотриманні умов, вказаних у ст. 82 КК України.

Виходячи зі змісту ст. 82 КК України обов`язковими підставами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є фактичне відбуття засудженим конкретної частини строку покарання, призначеного судом, зокрема не менше двох третин строку покарання за умисний особливо тяжкий злочин, а також якщо він став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Наведене вище роз`яснено і Пленумом Верховного Суду України у постанові від 26 квітня 2002 року N 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким".

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 з`ясовано, що останній стягнень та заохочень не має, в установах не працевлаштований, відповідних заяв про залучення до суспільно корисної праці не подавав, не приймає та не приймав участь в організації виховних заходів, участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених та у роботі самодіяльних організацій не бере.

Даних про зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці засудженого ОСОБА_3 в період відбування покарання, які б засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, судом не встановлено.

Враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 82 КК України, для заміни засудженому ОСОБА_3 невідбутої частини покарання більш м`яким, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання останнього слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 в порядку виконання вироку залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили ісля закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1