КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

11 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням цифрового засобу зв`язку програмного забезпечення месенджеру «Вайбер»,

в с т а н о в и л а :

Згідно з ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року задоволено подання Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, ОСОБА_7 звільнено від покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2020 року за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що ОСОБА_7 з 19.10.2020 перебуває на лікуванні в центрі реінтеграції та адаптації громадської організації «Дух життя» та не має можливості покидати вказаний центр.

Враховуючи те, що Оболонський РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, з поданням про скасування іспитового строку та спрямування засудженої для відбуття призначеного покарання за вказаним вироком, до суду не звертався, тому підстави для скасування випробувального строку та направлення ОСОБА_7 для відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі судом не встановлені, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про звільнення останньої від призначеного покарання.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Перший заступник керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року, відмовити у задоволенні подання Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженої від відбування покарання з посиланням на те, що 29.07.2021 у ОСОБА_7 закінчився іспитовий строк.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2020 року ОСОБА_7 , засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та з застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; пройти курс лікування від розладів психіки.
Разом з тим, апелянт звертає увагу на те, що під час виконання вироку суду, засуджена до органу пробації жодного разу не з`являлась, у зв`язку з не встановленням місцезнаходження її було оголошено у розшук, тобто про зміну місця проживання та те, що вона перебуває у Центрі реінтеграції та адаптації залежних людей громадської організації «Дух життя» не повідомляла. Крім того, засудженою не виконано і інші покладені на неї судом обов`язки.

Як зазначає апелянт, засуджена ОСОБА_7 порушила обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, а саме вимоги ст. 76 КК України, тому звільненню від відбування покарання не підлягає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу Першого заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за поданням Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київської області про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_8 від призначеного судом покарання та матеріали її особової справи; проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Першого заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києване підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до положень, передбачених ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

У свою чергу, ч. 2 вказаної вище статті встановлено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Разом з тим, незважаючи на наведені вище вимоги закону, а також доводи апеляційної скарги прокурора про те, що засуджена ОСОБА_8 не виконала покладені на неї вироком суду обов`язки, а саме: не з`являлась на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; не повідомила уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не надала інформації щодо проходження лікування від розладів психіки, у зв`язку з чим, на думку прокурора, засуджена не підлягає звільненню від відбування покарання, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду та відмови у задоволенні подання Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київської області про звільнення засудженої ОСОБА_8 від призначеного їй покарання, після закінчення іспитового строку, з огляду таке.

По-перше, як вбачається із вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2020 року, відповідно до якого, на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України, з іспитовим строком один рік, вказаним судовим рішенням, згідно з вимогами ст. 76 цього Кодексу, на засуджену, крім обов`язків, передбачених ч. 1 вказаної статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, було додатково покладено обов`язок, передбачений ч. 3 цієї статті пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Всупереч доводам апеляційної скарги, під час розгляду подання уповноваженого органу з питань пробації, судом першої інстанції було встановлено, що засуджена ОСОБА_7 з 19.10.2020 року і до часу розгляду відповідного подання знаходилась на стаціонарному лікуванні в Центрі реінтеграції та адаптації залежних людей, громадської організації «Дух життя» за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Червоне, вул. Польова, 23, в центрі реінтеграції стаціонарного типу для нарко та алко залежних людей.

Даний факт, як обґрунтовано зазначається у поданні уповноваженого органу з питань пробації, свідчить про те, що засуджена не ухилялась від виконання покладених на неї судом обов`язків, так як з моменту надходження до Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київської області для виконання копії вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2020 року і до направлення клопотання про звільнення засудженої від відбування покарання після закінчення іспитового строку, ОСОБА_7 проходила курс лікування у згаданому вище Центрі.

По-друге, як вбачається з матеріалів судового провадження і не заперечується в апеляційній скарзі, протягом встановленого судом іспитового строку та після його закінчення 29.07.2021 року, ОСОБА_7 не вчиняла нових кримінальних правопорушень або правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, які б могли свідчити про її небажання стати на шлях виправлення, а тому колегія суддів не має підстав для висновку, що засуджена не виконувала покладених на неї обов`язків, у зв`язку з чим не підлягає звільненню від відбування покарання.

До цього слід також додати і те, що навіть якщо припустити, що ОСОБА_7 , протягом іспитового строку, не виконувала покладених на неї обов`язків, зокрема періодично не з`являлась на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та не повідомила уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, вказана обставина, сама по собі, не може служити беззаперечною підставою для відмови у задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення засудженої від відбування покарання після закінчення іспитового строку, оскільки починаючи з 30.07.2021 року на адресу суду не було направлено жодного подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання, навіть після того, як ухвалами Оболонського районного суду м. Києва від 01.09.2021 року та від 07.10.2021 року було двічі відмовлено у задоволенні клопотань про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання після закінчення іспитового строку.
Більш того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, однак до ОСОБА_7 таке письмове попередження не застосовувалось, що виключає наявність правових підстав для внесення відповідного подання.
Таким чином, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування призначеного їй покарання після закінчення іспитового строку, оскільки мотиви цього рішення, наведені в оскаржуваній ухвалі, не суперечать нормам закону України про кримінальну відповідальність, які в даному випадку підлягали застосуванню.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Першого заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 не містить у собі достатніх даних для висновку про наявність законних підстав для її задоволення, а тому, за наслідками її розгляду, вважає необхідним залишити її без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року, без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року, якою задоволено подання Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та звільнено ОСОБА_7 від покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2020 року за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 756/17089/21

Номер провадження : 11-кп/824/1648/2022

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1