Дата документу 07.07.2022 Справа № 310/8734/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/451/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/8734/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.187 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

під час розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційних скарг захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баку Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

визнано винуватими і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.187, ч.3 ст.357 КК, із застосуванням положень ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК остаточно до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_11 визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.187, ч.3 ст.357 КК із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК остаточно до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На зазначений вирок захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та захисником ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подані апеляційні скарги.

В судове засідання апеляційного суду не з`явився обвинувачений ОСОБА_11 , який мешкає на тимчасово окупованій території. Встановити фактичне місце проживання обвинуваченого на теперішній час є неможливим і будь-які дані про його дійсне місце перебування у суду відсутні.

Відповідно до вимог п.9 ч.3 ст.42 КПК обвинувачений має право брати участь у проведенні процесуальних дій.

Відповідно до положень ст.111 КПК повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, якою, в свою чергу, зокрема статтею 136 врегульовано, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні або будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомленні про дату, час та місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" говорить, у тому числі й про те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто.

Європейський суд з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року встановив, що при розгляді цієї справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції було допущено порушення ст.3 п.1 ст.6 Конвенції, зокрема, й через те, що суд апеляційної інстанції розглянув подану обвинуваченим апеляцію на постанову місцевого суду без його участі та таким чином обмежив його право бути присутнім під час розгляду справи.

У пунктах 40 та 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стрижак проти України» від 8 листопада 2005 року суд вирішив, що заходи повідомлення у цій справі не були достатньою мірою забезпечені і, таким чином, заявник був позбавлений можливості надати свої аргументи під час публічного слухання у обласному суді. Таким чином судом встановлено порушення п.1 ст.6 Конвенції.

Також порушення п.1 ст.6 Конвенції констатовано рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року, зокрема в пунктах 25 і 26 якого наголошено, що принцип процесуальної рівності сторін, один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду, вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони.

Наведені положення Конвенції та практика Європейського суду відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються при розгляді справ як джерело права, мають бути обов`язково враховані апеляційним судом.

Отже, за наведених обставин апеляційний суд на теперішній час фактично позбавлений можливості розглянути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 через невстановлення фактичного місця перебування обвинуваченого на теперішній час і відсутності можливості повідомити його про час і місце розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку із цим розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає належних відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене перешкоджає апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_11 .. Крім того, дана обставина вкрай негативно позначається на правах іншого обвинуваченого у справі ОСОБА_8 , який продовжує утримуватись під вартою без вироку суду, який би набув законної сили, що призводить до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи зі змісту ст.335 КПК у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку.

Враховуючи зазначені обставини, а також заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає за необхідне виділити матеріали кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_11 в окреме апеляційне провадження та оголосити обвинуваченого ОСОБА_11 у розшук, у зв`язку з чим зупинити виділене апеляційне провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_11 .

Крім того, з огляду на те, що орган, який здійснював досудове розслідування у даній справі (Бердянський відділ поліції ГУНП в Запорізькій області) наразі перебуває на тимчасово окупованій території, організацію виконання розшуку обвинуваченого слід доручити ГУНП в Запорізькій області.

Керуючись ст.335 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Виділити матеріали кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_11 в окреме апеляційне провадження.

Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 .

Зупинити виділене провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_11 .

Продовжити судове провадження щодо ОСОБА_8 .

Організацію виконання розшуку обвинуваченого ОСОБА_11 доручити ГУНП в Запорізькій області, яке зобов`язати письмово повідомляти апеляційний суд про результати розшуку.

Копію ухвали надіслати ГУНП в Запорізькій області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4