печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку поміщення до закладу психіатричної допомоги відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
установив:
19.08.2022 р старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 за погодженням із старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження поміщення до закладу психіатричної допомоги ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник, підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперчували.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000308від 20.04.2022 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 2 ст. 111 КК України.
23.05.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: у виготовленні, поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнанні правомірною, глорифікація учасників збройної агресії російської федерації проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.
24.05.2022 р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.07.2022 р.
Встановлено, що ОСОБА_5 перебуває під наглядом лікаря-психіатра із діагнозом F20.00 Шизофренія, параноїдальна форма, безперервний перебіг, параноїдальний синдром, негативні зміни особистості рівня експансивної шизоідіації.
18.07.2022 р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку підозрюваного, визначено місце утримання КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
18.08.2022 р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000308від 20.04.2022 р. до чотирьох місяців, тобто до 23.09.2022 р.

Згідно статті 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані, що вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в доказах, що приєднані до клопотання, одночасно враховує, що означене встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, при продовженні запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У означеному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного із вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у провадженні доказами, їх сукупність надає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого підозрюваному, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Згідно ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Втім, за практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, та зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Михалкова та інші проти України» зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим у даній справі необхідно отримати висновок експерта відповідно до постанови про призначення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи; отримати висновок відповідно до постанови про призначення портретної експертизи; допитати в якості свідків осіб, яким відома інформація щодо обставин вчинення злочину; скласти кінцеве повідомлення про підозру та вручити його; долучити матеріли виконання всіх доручень, направлених для виконання оперативним підрозділам в порядку ст. 40 КПК України; провести інші необхідні слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії, у яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисниками; скласти обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також знищити, сховати чи спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя на підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний стан, майновий стан, дійшов висновку про задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 2, 26, 131, 132, 242, 243, 244 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання задовольнити.
Продовжити строком на один місяць, тобто до 22.09.2022 р., включно, запобіжний захід у виді поміщення до закладу психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , та утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1