Справа № 405/4511/22
провадження № 1-кс/405/2218/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, який не працює, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000675 від 03.09.2022, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2022 до Ленінського районного суду м. Кіровограда звернулась слідчий СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.09.2022 близько 00 години 10 хвилин, в порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України, п. 2.1 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії) будучи особою позбавленою права керувати транспортними засобами, керував автомобілем «ВАЗ-2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби по вул. Салтикова-Щедріна у напрямку від вул. Буровульна до вул. 2-а Залізнична в м. Кропивницькому Кіровоградської області, допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.
Під час подальшого руху на вищевказаному транспортному засобі, в зазначений час, у вказаному напрямку по вулиці, яка освітлювалась вуличним освітленням, ОСОБА_5 навпроти будинку № 9/44 по вул. Салтикова-Щедріна в м. Кропивницькому Кіровоградської області, при достатній видимості нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України («зебра») та дорожніми знаками п. 5.35.1 ПДР України (п. 5.35.1 «пішохідний перехід»), порушуючи вимоги п. 18.1 ПДР України («п.18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека») не впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може бути створена небезпека для руху.
Так, водій ОСОБА_5 порушуючи вимоги 12.1 та 12.3 ПДР України (12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, яка виражалася у наявності пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснював рух у попутному напрямку, при цьому пересуваючись на милицях та перебуваючи безпосередньо на пішохідному переході, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, продовжив рух прямо та на відстані 1,03 м до правого краю дороги допустив наїзд на останнього.
У результаті наїзду на пішохода, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди, автомобіль «ВАЗ-2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 отримав механічні пошкодження передньої правої частини та лобового скла, проте останній продовжив рух на пошкодженому автомобілі, тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та переховувався від правоохоронних органів до моменту його затримання, а саме до 12 години 20 хвилин 03.09.2022, чим грубо порушив вимоги п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) ПДР (п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a)негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди)
03.09.2022 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Час фактичного затримання 03.09.2022 о 12 год. 20 хв.
03.09.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_5 .
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 03.09.2022, де зафіксовано місце наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , яке знаходиться біля правого краю проїзної частини, зафіксовано сліди (уламки протитуманної фари, сліди волочіння трупа), розташування тіла потерпілого ОСОБА_7 , а також стан дорожніх та погодних умов; протоколом огляду місця події від 03.09.2022 під час якого з території домоволодіння АДРЕСА_2 вилучено автомобіль «ВАЗ-2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , із механічними пошкодженнями характерними для наїзду автомобіля на пішохода; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , де зафіксовано локалізацію тілесних ушкоджень отриманих внаслідок ДТП; рапортом чергового Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про ДТП від 03.09.2022; показаннями свідка ОСОБА_8 , про обставини скоєння наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_7 та зникнення водія транспортного засобу із місця вчинення злочину; речовим доказом: автомобілем «ВАЗ-2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому в ході огляду місця події зафіксовані пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до закону України про кримінальну відповідальність, згідно ст. 12, відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення, якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Кавала проти Туреччини" вказував, що « ..не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.
Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.»
Враховуючи, що під час досудового розслідування зібрано достатньо письмових доказів, які вказують на можливе вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оголошена останньому 03.09.2022 підозра є обґрунтованою.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підлягає в обранні з урахуванням особи підозрюваного, соціального та сімейного стану, вчинення тяжкого злочину, який набув значного суспільного резонансу та порушив життя людини з інвалідністю та насамперед обставин і характеру вчиненого злочину, зокрема негативного його наслідку яким є смерть людини, що неможливо усунути чи відшкодувати.
Так не зважаючи, що злочин, передбачений ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до таких, що вчиняються з необережності, слід констатувати, що ОСОБА_5 , розуміючи та знаючи про пряму заборону керування автомобілем, будучи позбавленим права керування будь-яким транспортним засобом, цілеспрямовано допустив його експлуатацію в комендантську годину. Таким чином, з огляду на те, що злочини вказаної категорії під час їх вчинення становлять високу суспільну небезпечність, підозрюваний розуміючи високу відповідальність при керуванні джерелом підвищеної небезпеки цілеспрямовано сів за кермо.
З урахуванням наявності вище зазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, уникнення та приховування злочину, його тяжкості, можливої реальної міри покарання, оскільки ст. 75 КК України в даному випадку не може бути застосована судом при постановленні вироку, а також особи підозрюваного, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених:
- п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду. З огляду на посткримінальну поведінку підозрюваного, а саме зникнення з місця вчинення ДТП, ненадання допомоги потерплому і неповідомлення про подію до правоохоронних органів та медичних закладів слід констатувати, що вказаний ризик не є уявним. Так, дії підозрюваного, спрямовані на приховування вчиненого злочину, свідчать про його високу небезпеку для суспільства, що дає підстави для обрання запропонованого органом досудового розслідування запобіжного заходу.
- п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків, можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні та які, в тому числі, проживають в одному з підозрюваним населеному пункті. Так, подія мала місце в населеному пункті, де проживає підозрюваний та потерпілий.
- п.5 ч. 1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його схильність до вчинення правопорушень, у тому числі й у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху (притягувався за ст. ст. 121, 121-1, 122, 126 та 130 КУпАП), зазначене підтверджує існування ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Проведенням всіх необхідних процесуальних дій насамперед експертних досліджень, висновки яких є джерелом доказів можливо встановити необхідні об`єктивні дані щодо самих подій 03.09.2022 та обставин вчинення злочину, ролі та ступеню вини підозрюваного у його вчиненні, чим забезпечити виконання одних з основних завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного і неупередженого розслідування та судового розгляду.
Зазначила, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам, останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, наслідком якого є смерть потерпілого ОСОБА_7 , тоді як відповідно до ст. 27 Конституції України держава гарантує, що людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, особиста недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя; обов`язок держави - захищати життя людини, в тому числі і засобами кримінально-правової репресії, збитки потерпілому не відшкодовано, вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких.
Можливість настання наведених ризиків прямо залежить від застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешту чи то застава.
Так, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із перебуванням у місцях несвободи, тобто перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом, з урахуванням наявності вищезазначених ризиків, не стане на перешкоді до вчинення підозрюваним дій, які будуть сприяти уникненню від відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Крім того, більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати з підстав, того, що досудове розслідування розпочато 03.09.2022, встановлюються очевидці події, які підлягають допиту, а тому ризик здійснення тиску на останніх та на тих, хто вже безпосередньо допитаний, є реальним.
Застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як особиста порука неможливо, у зв`язку із не встановленням осіб, які заслуговують на особливу довіру та яким можливо передати на поруки підозрюваного, а застування особистого зобов`язання з вищезазначених підстав не забезпечить дієвого контролю за підозрюваним.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України розмір застави може не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, яким спричинено загибель потерпілого.
Вважає, що зазначені в клопотанні ризики є належно обґрунтованими, а з огляду на тяжкість інкримінуємого злочину, наслідком якого є смерть особи, так і обставин його вчинення, застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, не може гарантувати виконання підозрюваним, передбачених ст. 194 КПК України, обов`язків.
П. п. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігати вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен хто заарештовано або затримано згідно з положеннями п.п. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.
ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, « Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року.)
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Просила клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, що зазначені у клопотанні, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий у судовому засіданні зазначила, що підозрюваний зник з місця дорожньо транспортної події, переховувався, підозрюваний неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, позбавлений права керування транспортними засобами.
У судовому засіданні захисник не погодився з клопотанням, вказавши, стороною обвинувачення ризики не підтверджені, підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, буде прибувати за кожною вимогою до суду.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, ОСОБА_5 , 03.09.2022 близько 00 години 10 хвилин, в порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України, будучи особою позбавленою права керувати транспортними засобами, керував автомобілем «ВАЗ-2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби по вул. Салтикова-Щедріна у напрямку від вул. Буровульна до вул. 2-а Залізнична в м. Кропивницькому Кіровоградської області, допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.
Під час подальшого руху на вищевказаному транспортному засобі, в зазначений час, у вказаному напрямку по вулиці, яка освітлювалась вуличним освітленням, ОСОБА_5 , навпроти будинку № 9/44 по вул. Салтикова-Щедріна у м. Кропивницькому Кіровоградської області, при достатній видимості нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України («зебра») та дорожніми знаками п. 5.35.1 ПДР України (п. 5.35.1 «пішохідний перехід»), порушуючи вимоги п. 18.1 ПДР України, не впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може бути створена небезпека для руху.
Так, водій ОСОБА_5 , порушуючи вимоги 12.1 та 12.3 ПДР України, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, яка виражалася у наявності пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснював рух у попутному напрямку, при цьому пересуваючись на милицях та перебуваючи безпосередньо на пішохідному переході, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, продовжив рух прямо та на відстані 1,03 м до правого краю дороги та допустив наїзд на останнього.
У результаті наїзду на пішохода, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди, автомобіль «ВАЗ-2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 отримав механічні пошкодження передньої правої частини та лобового скла, проте останній продовжив рух на пошкодженому автомобілі, тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та переховувався від правоохоронних органів до моменту його затримання, а саме, до 12 години 20 хвилин 03.09.2022, чим грубо порушив вимоги п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) ПДР.
03.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду місця ДТП від 03.09.2022, де зафіксовано місце наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , яке знаходиться біля правого краю проїзної частини, зафіксовано сліди (уламки протитуманної фари, сліди волочіння трупа), розташування тіла потерпілого ОСОБА_7 , а також стан дорожніх та погодних умов; протокол огляду місця події від 03.09.2022, під час якого з території домоволодіння АДРЕСА_2 вилучено автомобіль «ВАЗ-2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , із механічними пошкодженнями характерними для наїзду автомобіля на пішохода; рапорт чергового Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про ДТП від 03.09.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 03.09.2022 про обставини вчинення наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_7 та зникнення водія транспортного засобу із місця вчинення злочину, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Суд також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри. З огляду на посткримінальну поведінку підозрюваного, а саме зникнення з місця вчинення ДТП, ненадання допомоги потерплому і неповідомлення про подію до правоохоронних органів та медичних закладів слід констатувати, що вказаний ризик не є уявним.
Має під собою підгрунття ризик щодо незаконного впливу на свідків, можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні та які, в тому числі, проживають в одному з підозрюваним населеному пункті. Так, подія мала місце в населеному пункті, де проживає підозрюваний та потерпілий.
Прокурором та слідчим також обґрунтований ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний в період з 2018 по 2022 тринадцять разів притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, він раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 не одружений, не працює, неповнолітніх дітей та має, інших утриманців не має, що не свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, раніше не судимий, в період з 2018 по 2022 тринадцять разів притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху, позбавлений права керування транспортними засобами, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.
Що стосується доводів захисника та підозрюваного щодо ризиків, то суд вважає їх необґрунтованими, та такими, що нічим не підтверджуються та не спростовують доводів прокурора та слідчого.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, суд не визначає розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 05.09.2022 по 03.11.2022 включно.
Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9