ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області

Справа №489/6319/19
Провадження №1-кп/477/34/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року головуючий в справі - суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002653, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 15 та пункту 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час розгляду справи прокурор 04 серпня 2022 року подав суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів.

На його обґрунтування вказав, що строк дії міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою закінчився 16 липня 2022 року і він був звільнений з-під варти. Проте, вказуючи, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочинів, передбачених частиною 2 статті 15 та пункту 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187 КК України, то відносно нього слід застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На його думку метою обрання такого запобіжного заходу є: по перше запобігання з боку обвинуваченого переховуватися від суду, що підтверджується тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я людини і йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років з конфіскацією майна, а також він не одружений, до затримання офіційно не працював, не мав ні стабільного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків; по друге запобіганню з боку обвинуваченого вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується наявністю у нього не знятих та непогашених судимостей за вчинення корисливих злочинів, існуванню відносно нього в Ленінському районному суді м. Миколаєва на розгляді кримінального провадження за обвинуваченням по ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України, проте він належних висновків для себе не зробив та вчинив нові особливо тяжкі злочини, в яких обвинувачується по цьому провадженні, що свідчить про можливість продовження ним своєї злочинної діяльності. Крім того прокурор вказав, що у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, зокрема з матір`ю, оскільки вона не стримала його від вчинення злочинів.

Тому прокурор вважав, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать ОСОБА_4 належної процесуальної поведінки та запобіганню зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, вказавши що після звільнення з-під варти проживає з матір`ю без правопорушень і не має на меті ухилятися від суду, а навпаки доведе свою невинуватість. Тому ухилятися від суду у нього наміру немає.

Потерпілий та його представниця до судового засідання не з`явилися.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 після звільнення із ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» не переховується і без примусу з`явився до суду для розгляду цього клопотання прокурора, а якщо й застосувати до нього міру запобіжного заходу, щоб забезпечити ним виконання процесуальних обов`язків, то доцільно було застосувати особисте зобов`язання. А більш суворі запобіжні заходи є недоцільні і занадто суворі.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши клопотання та матеріали провадження, суд, враховуючи положення п. 20-5 розділу ХІ Перехідні положення КПК України та введення воєнного стану на території України, встановив наступне та прийшов до таких висновків.

21 липня 2019 року ОСОБА_4 в цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 та пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187 КК України.

23 липня 2019 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Обираючи міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя визнав, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, у виді можливості його переховування від суду та вчинення інших злочинів.

В подальшому строк тримання під вартою йому неодноразово судом продовжувався і останньою ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 травня 2022 року по 16 липня 2022 року включно.

Проте в липні 2022 року чергове клопотання прокурора про подальше продовження відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою розглянуто не було через неприбуття на роботу члена колегії суддів ОСОБА_6 , а підстав для автоматичного продовження йому міри запобіжного заходу за положеннями ч. 6 ст. 615 КПК України встановлено не було.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Статтею 194 КПК України в частині 1 передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 194 КПК України).

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті (ч. 3 ст. 194 КПК України).

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Суд, перевіривши матеріали справи та клопотання прокурора погоджується, що ОСОБА_4 , підозрюючись у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 та п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,і відносно нього існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що він може переховуватися від суду та може вчинити інші кримінальні правопорушення. На це вказують наявність у нього непогашених та не знятих судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, відсутність постійної та офіційної роботи, обвинувачення в цьому кримінальному провадженні у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, за які йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі більше десяти років.

В той же час, суд вважає, що прокурором не було доведено, що до ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою. ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду перебував під вартою до 17 липня 2022 року, але не доведено прокурором, що після звільнення він має намір переховуватися від суду та не виконати процесуальних обов`язків, в тому числі й щодо явки до суду для участі в завершенні розгляду кримінального провадження.

Тому суд, виходячи із зазначених положень КПК України, зокрема й ч. 4 ст. 194 КПК України, вбачає можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. (Ч. 7 ст. 194 КПК України).

Обираючи міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чуд вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПУ України, які будуть його контролювати та стимулювати до належної процесуальної поведінки.

Керуючись статтями 177, 178, 191, 194, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки строком на 60 днів:

- прибувати за всіма викликами до суду;
- утриматися від спілкування з потерпілим у кримінальному проваджені;
- не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Строк закінчення дії ухвали в частині особистого зобов`язання по 08 жовтня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі семи днів з дня проголошення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали, складання її повного тексту було заплановано на 11 серпня 2022 року, проте через зайнятість головуючого в інших справах та в зв`язку із постійними повітряними тривогами в Миколаївській області, повний текст ухвали було складено на 15 серпня 2022 року для оголошення о 15:30.

Головуючий: суддя ОСОБА_1