Справа № 136/529/19
Провадження № 1-кп/131/15/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2022м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в м. Іллінці кримінальне провадження відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2016 р. за № 0000023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,-

встановив:

У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2016 р. за № 0000023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 в зв`язку із закінченням строків давності, яке мотивоване тим, що його підзахисний обвинувачується за частиною 1 статті 125 КК України та на момент його скоєння це був злочин невеликої тяжкості, а на даний час це є кримінальним проступком. Відповідно до статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Статтею 284 КПК України встановлено, що суд має закрити кримінальне провадження в зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За таких обставин захисник просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно нього.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив звільнити його від кримінальної відповідності. Пояснив суду, що він розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України є з нереабілітуючих підстав, однак наполягав на розгляді клопотання та його задоволенні.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчилися, тому останнього можливо звільнити від кримінальної відповідальності.
Потерпіла ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 в зв`язку із закінчення строків давності, просила суд у задоволені даного клопотання відмовити.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Змістом статті 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
У відповідності до змісту обвинувального акту, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України (на момент вчинення) є злочином невеликої тяжкості. При цьому на момент розгляду справи згідно Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 49 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України
строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено. Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила правопорушення певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Тобто законодавець визначив пріоритетним для вирішення у судовому розгляді питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за наявності для цього підстав.
Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду у складі Касаційного кримінального суду, який у постанові від 24 травня 2018 р. у справі № 531/2332/14-к зазначив, що відповідно до вимог частини 4 статті 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті 1 частини 2 статті 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно змісту обвинувального акту, який затверджений прокурором 14 березня 2019 р. у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2016 р. за № 0000023 правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 було скоєно 22 січня 2016 р.
Згідно матеріалів кримінального провадження в даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, обвинувачений ОСОБА_4 від органів досудового розслідування чи суду не ухилявся, нового кримінального правопорушення не вчиняв.
Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінальних проступків минуло понад 2 (два) роки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого статтею 49 КК України.
З урахуванням того, що суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, а норма статті 49 КК України носить імперативний характер, тобто є обов`язковою для застосування в разі наявності для цього підстав, суд вважає, що клопотання захисника є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі статті 49 КК України задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2016 р. за № 0000023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України закрити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілій ОСОБА_6 право на звернення до суду про відшкодування завданої шкоди (матеріальної, моральної) в порядку цивільного судочинства.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: