Справа № 750/5706/22
Провадження № 1-кс/750/1948/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000850 від 24.11.2020, -

в с т а н о в и л а:

19.09.2022 до суду засобами поштового зв`язку (відбиток поштового штемпеля 16.09.2022) надійшло клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на мобільний телефон Айфон» з ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ-2 НОМЕР_2 та сім картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Леново» в корпусі білого кольору зі слідами пошкодження; планшет «Імпреза» з ІМЕІ НОМЕР_4 ,ІМЕІ-2 НОМЕР_5 та с/н НОМЕР_6 , які перебували у користуванні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , із забороною розпоряджатися, відчужувати та користуватись вказаним майном.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялась, на адресу суду надіслав заяву про розгляд такого у її відсутність.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасника провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступного висновку.
Слідчими П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000850 від 24.11.2020 розпочате за фактом дезертирства та державної ради військовослужбовцем військової частини НОМЕР_7 ОСОБА_7 розпочате за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 408 та ч. 1 ст. 111 КК України.

У ході розслідування отримано дозвіл суду на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 матері та сестри ОСОБА_7 відповідно.

У ході проведення обшуку 16.09.2022 виявлено та вилучено два мобільні телефони та планшетний комп`ютер, а саме: «Айфон» з ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ-2 НОМЕР_2 та сім картою НОМЕР_3 , мобільний телефон «Леново» в корпусі білого кольору зі слідами пошкодження та планшет «Імпреза» з ІМЕІ НОМЕР_4 ,ІМЕІ-2 НОМЕР_5 та с/н НОМЕР_6 .

В той же день, вказана техніка оглянута та встановлено, що на них мається інформація необхідна для досудового розслідування, а тому 16.09.2022 постановою слідчого вищевказані речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту слідчий вказує на те, що вищевказане майно, що було вилучено в ході обшуку, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, необхідністю збереження незмінності вилучених мобільних телефонів та планшету, а так само наявної на них інформації та можливості призначення і проведення судових експертиз у кримінальному провадженні з вказаними речовими доказами, тому не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
А саме, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів і як слідує з ч.3 цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме майно.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, майно, зазначене у клопотанні слідчого, є матеріальним об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, так як відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, з метою збереження речових доказів, таке майно підлягає арешту, а клопотання підлягає задоволенню.
Згідно п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Враховуючи викладене вище, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідно накласти арешт на вказане майно, заборонивши ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпоряджатись, відчужувати та користуватись зазначеним у клопотанні слідчого майном з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «Айфон» з ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ-2 НОМЕР_2 та сім картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Леново» в корпусі білого кольору зі слідами пошкодження; планшет «Імпреза» з ІМЕІ НОМЕР_4 ,ІМЕІ-2 НОМЕР_5 та с/н НОМЕР_6 , які перебували у користуванні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .
Заборонити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпоряджатись, відчужувати та користуватись вищезазначеним майном.
Слідчому П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 забезпечити зберігання арештованого майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1