Справа № 199/9403/21
УХВАЛА

26.09.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000715 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2021 року, відносно ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
захисник - ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки перебіг строків закінчується, а ризики, які було встановлено при обранні та продовженні даного запобіжного заходу з переліку передбаченого ст. 177 КПК України не зникли.

Захисник ОСОБА_7 , з посиланням на наявність Довідки МСЕК заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, та надати можливість ОСОБА_5 стати на захист держави.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти клопотання заявленого стороною захисту.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід, без права внесення застави, у виді тримання під вартою, згодом відповідно до увал як слідчого судді так і суду строк продовжено та наразі строк дії ухвали спливає.

За результатами неодноразового апеляційного перегляду ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишені без змін.
Так, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи за ч.1 ст. 115 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Згідно правової позиції, викладеної в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

При цьому, як слідує зі змісту ухвал як слідчого судді так і Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, при застосуванні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя та суд, врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, та не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Наразі також, у суду відсутні правові підстави для визначення розміру застави.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Для відмови в звільненні обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968).
Протягом перебування обвинуваченого в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування ОСОБА_5 в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

При цьому суд враховує й наявність не виконаної ухвали суду від 05.09.2022, відповідно до якої клопотання захисника ОСОБА_7 задоволено частково та призначено у кримінальному провадженні молекулярногенетичну експертизу.
У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені під час обрання та продовженні ОСОБА_5 , запобіжного заходу не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Наявність Довідки МСЕК, на яку посилався захисник ОСОБА_7 , проте суду для огляду її не надавав, - сама по собі не зменшує наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 днів, тобто до 24 листопада 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Судді:
ОСОБА_9 ______________Ф.М. Сенчишин