Справа № 487/1483/22
Провадження № 1-кс/487/1303/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000684 від 18.05.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.04.2014 Заводським РС м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років п/в., на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим терміном на 2 роки;

- 27.08.2015 Жовтневим РС Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 міс. п/в.;

- 30.09.2015 Жовтневим РС Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 міс. п/в.;

- 28.12.2015 Заводським РС м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 міс. п/в.; звільнений 26.09.2019 з Арбузинської ВК Миколаївської області у зв`язку із фактичним відбуттям покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

встановив:

20.05.2022 слідчий СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб, визначивши при цьому розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, наявність у підзахисного постійного місця проживання, повне визнання вини та щире розкаяння. Просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію висловлену захисником.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки учасників процесу, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000684 від 18.05.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що 18.05.2022, приблизно о 19:00 годині, більш точної дати та часу під час проведеного досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, перебував біля приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що його злочині дії не помітні для оточуючих, таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме - велосипед марки «Formula» сірого кольору, вартістю 3500,00 грн., та із викраденим майном намагався залишити місце скоєння злочину.

В цей час протиправні дії ОСОБА_4 помітив потерпілий ОСОБА_7 , який знаходився у магазині разом зі свідком ОСОБА_8 , та спільно із останнім побіг слідом за ОСОБА_4 , при цьому гучно кричав йому в слід, вимагаючи зупинитися.

В подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії, розпочаті як крадіжка, виявлені іншими особами та стали носити відкритий характер, незважаючи на вказані обставини, утримуючи вищевказане майно при собі, почав прискорювати темп з метою зникнення з місця вчинення злочину, однак був зупинений свідком ОСОБА_8 поблизу житлового будинку АДРЕСА_4 .

Своїми умисними протиправними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна, вчиненими повторно, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3500,00 гривень.

19.05.2022 слідчим слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, лейтенантом поліції ОСОБА_9 в порядку ст.ст. 208-211, 213 КПК України затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, а саме - ОСОБА_4 .

19.05.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується: рапортом чергової частини Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 18.05.2022 року, протоколом огляду місця події від 18.05.2022 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту підозрюваного.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази, надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень, наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на тяжкість скоєного підозрюваним злочину, відсутність стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходу та неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності в минулому за корисні злочини.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 неодружений, раніше неодноразово судимий.
Слідчий суддя, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, подовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Враховуючи викладене, строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слід рахувати з 19.05.2022.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного лише у разі внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, оскільки сама правова природа такого запобіжного заходу як застава є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, а встановлення такого значного розміру застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи», яка закладена в правовому інституті застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 49620 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням у Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» до 17.07.2022 включно.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:
- не відлучатися за межі міста Миколаїв без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 17.07.2022 (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1