Дата документу 08.06.2022 Справа № 314/500/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/500/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/263/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 лютого 2022 року, якою накладено арешт на майно в кримінальному провадженні №0000082, розпочате за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ відділення поліції № 2 Запорізького РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на стовбури дерев в кількості 2 складометри, автомобіль ГАЗ 3302, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , бензопилу «Дніпро М» DSG-45H, в корпусі чорного кольору із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Під час досудового розслідування встановлено, що 7 лютого 2022 року під час проведення огляду за адресою: лісосмуга, розташована вздовж автодороги Запоріжжя Харків, в с. Гнаровське, Петро-Михайлівської ОТГ, Запорізького району, Запорізької області, виявлено 22 пні дерев діаметри від 17 до 49 см, 8 з них свіже спиляних, а також виявлено та вилучено стовбури дерев в кількості 2 складометрів, автомобіль ГАЗ 3302, білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , бензопилу «Дніпро М» в корпусі чорного кольору.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначила, що арешт вилученого майна необхідний для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, так як вказане майно було виявлено на місці вчинення злочину і на ньому могли зберігтися сліди або інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя задовольнив клопотання про накладення арешту на вказане майно, обґрунтувавши рішення тим, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою.

Вказує, що арешт транспортного засобу не відповідає вимогам, які зазначені у ст. 98 КПК України.

Вказує, що з витягу ЄРДР вбачається, що досудове розслідування проводиться за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, об`єктивна сторона якого полягає в тому, що 07.02.2022 року вздовж лісосмуги було здійснено незаконну вирубку лісу.

Зазначає, що автомобіль будь-яких слідів або інші відомості, які можуть бути використані, як доказ в кримінальному провадженні не має.

Зауважує, що з протоколу огляду місця події від 7 лютого 2022 року вбачається, що автомобіль є пустим і спиляних дерев у ньому немає, самі дерева знайдені окремо від автомобіля на певній відстані від нього; в автомобілі виявлена дерев`яна тирса, яка вилучена не була.

Крім того, зазначає, що в клопотанні слідчим не було конкретизовано, чи був автомобіль знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи збереглися на ньому його сліди і які саме, або які саме ніші відомості він містить, що можуть бути використанні, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя безпідставно застосував такі способи арешту, як заборона володіти і користуватися автомобілем, адже, клопотання не містить ніяких відомостей, що подальше володіння і користування автомобілем, при наявному одночасному застосуванні такого засобу, як заборона розпорядження, може призвести до негативних наслідків, перелічених у ч. 11 ст. 170 КПК України, ухвала слідчого судді в цій частині належним чином немотивована.

Вказує, що ОСОБА_7 користується і володіє автомобілем тривалий час, підтримує технічний стан і має намір продовжити так робити. Це об`єктивно обумовлено тим, що ОСОБА_7 проживає в сільській місцевості, постійного місця роботи знайти не має можливості, проживає із своєю жінкою, яка вагітна, і має намір зареєструвати з нею шлюб, арештований автомобіль є одним із основних джерел доходу родини і позбавлення права володіння та користування автомобілем суттєво погіршить матеріальний стан родини ОСОБА_7 .

Просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання в цій частині.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що судове рішення є законним. Зазначив, що ОСОБА_7 займався незаконною порубкою ліса та використовує вказаний автомобіль. Вказав, що транспортний засіб необхідний для того, щоб пред`явити його свідкам, яких ОСОБА_7 залучив до порубки ліса.

Від представника власника майна адвоката ОСОБА_8 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду за його відсутності.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК країни (збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що накладаючи арешт на стовбури дерев в кількості 2 складометри та бензопилу «Дніпро М» DSG-45H, в корпусі чорного кольору, в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на вказане майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий своє клопотання про накладення арешту майна в частині автомобіля ГАЗ 3302, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 обґрунтовує тим, що на ньому могли зберігатися сліди або інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з чим погодився і слідчий суддя.

Між тим, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України не наводить у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на вказане майно.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відділенням поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 7 лютого 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.с. 5).

Із фабули витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000082 випливає, що 7 лютого 2022 року невідома особа, знаходячись у лісосмузі, розташованій вздовж автодороги Запоріжжя Харків, в с. Гнаровське, Петро-Михайлівської ОТГ, Запорізького району здійснила незаконну порубку ліса. Сума завданих збитків встановлюється.

З протоколу огляду місця події вбачається, що 7 лютого 2022 року було виявлено та вилучено розпилені стовбури дерев 2 складометри, бензопилу «Дніпро М» DSG-45H, в корпусі чорного кольору, резинові рукавички жовтого кольору, автомобіль ГАЗ 3302, державний номер НОМЕР_1 , білого кольору (а.с. 6-8).

Постановою слідчого СВ відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 7 лютого 2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000082 вказане в клопотанні майно (а.с. 11-12).

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_7 від 7 лютого 2022 року вбачається, що 7 лютого 2022 року зранку він проїжджав по дорозі та побачив у лісосмузі спиляні дерева, після чого він зателефонував своїм знайомим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та попрохав допомогти розпиляти дрова, які він бачив зранку, на що вони погодились та вони вирушили до лісосмуги. По приїзду вони почали розпилювати дрова бензопилою, яку він взяв з собою та через деякий час прибули працівники поліції (а.с. 14).

Із письмових пояснень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 7 лютого 2022 року випливає, що їм зателефонував знайомий ОСОБА_14 та попрохав допомогти розпиляти йому дрова у лісосмузі поблизу с. Гнаровське, на що він погодився та вони поїхали. По приїзду дрова вже лежали спиляні у лісосмузі та вони розпилювали їх маючи з собою бензопилу Дніпро. Після чого приїхали працівники поліції (а.с. 13, 15).

Отже, із вищезазначеного випливає, що на даний час триває досудове розслідування за ч. 1 ст. 246 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Предметом вказаного кримінального правопорушення є дерева у лісах, а також у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах України, а в даному кримінальному провадженні - розпилені стовбури дерев 2 складометри.

При цьому, об`єктивна сторона злочину полягає в незаконній порубці лісу.

Крім того, із матеріалів кримінального провадження випливає, що знаряддям вчинення кримінального правопорушення дійсно може бути вилучена під час огляду місця події бензопила «Дніпро М» DSG-45H, в корпусі чорного кольору.

Також, слід зазначити, що письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свідчать про те, що розпилені стовбури дерев взагалі не транспортувалися до приїзду працівників поліції.

Тобто вищевказане свідчить про те, що надані до клопотання матеріали не містять відомостей, які б давали розумні підстави вважати, що автомобіль ГАЗ 3302, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 також відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема, зберіг на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування в клопотанні не надано обґрунтованої оцінки щодо правової підстави для арешту автомобіля ГАЗ 3302, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , а слідчий суддя, всупереч ст. 173 КПК України не встановив наявність правових підстав для відмови у задоволенні в цій частині клопотання про накладення арешту на нього, оскільки особа, яка подала вищевказане клопотання, не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Обґрунтованість таких висновків колегії суддів випливає також і з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що «кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Між тим, ні слідчим в клопотанні про накладення арешту на майно, ні слідчим суддею не зазначено правових підстав для прийняття рішення про відповідність вказаного автомобіля, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя не врахував вимоги ст.ст. 132, 170-173 КПК України, та необґрунтовано задовольнив клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль, а тому ухвала слідчого судді в цій частині підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 лютого 2022 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 лютого 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000082, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 лютого 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду 7 лютого 2022 року майно, а саме:

-стовбури дерев в кількості 2 складометри;

-бензопилу «Дніпро М» DSG-45H, в корпусі чорного кольору, з забороною користування, розпорядження та відчуження.

В решті клопотання слідчого відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4