СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1373/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001351 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.11.2020 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин (покарання не відбуто), обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

інші учасники: потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

23.06.2021 року у вечірній час доби, за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 23.06.2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_7 та скориставшись тим, що ОСОБА_7 не звертає уваги на дії ОСОБА_3 , останній взяв рюкзак та поклав до нього речі, а саме: вафельниця марки «Вегас», міксер марки «Вегас», мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 5», золотистого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та золоті прикраси, а саме: ланцюг, вагою 3,56 г. та хрестик, вагою 0,87 г.
Заволодівши в такий спосіб чужим майном, ОСОБА_3 з місця злочину втік разом з викраденим майном, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 8 958 гривень 00 копійки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та показав, що 23.06.2021 року разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_2 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 взяв рюкзак та поклав до нього речі, точно які - не пам`ятає. Пізніше викрадене майно продав дальнобійникам, а телефон ніби був повернутий ОСОБА_7 . У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України вірна, оскільки він повторно, таємно викрав чуже майно (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, покарання не відбув, офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра, поведінку після досудового слідства, а саме спроби ухилитися від суду, внаслідок чого було оголошено його розшук, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає за необхідне обрати йому покарання у виді позбавлення волі, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Суд, керуючись ч. 1 ст. 71 КК України, призначає остаточне покарання за сукупністю вироків, повністю приєднавши невідбуте обвинуваченим покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року у виді 80 годин громадських робіт, - із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченоого у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

До призначеного ОСОБА_3 покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуте обвинуваченим покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року у виді 80 годин громадських робіт, - із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт і призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 10 (десять) днів позбавлення волі.

Початком відбуття призначеного покарання слід вважати день затримання - 14 липня 2022 року.

До набрання вироком законної вили запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" МЮ України - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1