Справа № 282/698/19
Провадження №1-кп/0274/480/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2022 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 05.02.2019 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрижівка Любарського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, фізичної особи - підприємця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України,

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що близько 12 год. 20 хв. 05 лютого 2019 року він знаходився за кермом власного автомобіля марки «Ауді», моделі «А6», білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який припаркував на перехресті вулиць Добровольського та Івана Франка в с. Старий Любар Любарського району Житомирської області з порушенням вимог п. 15.9 «ґ» (зупинка забороняється на перехрестях) правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП - порушення правил зупинки, стоянки.

В цей час інспектор СРПП № 2 ОСОБА_6 , перебуваючи в складі групи швидкого реагування Любарського відділення поліції, одягнений у формений одяг, в ході виконання своїх службових обов`язків, зокрема, здійснював забезпечення безпеки дорожнього руху та публічної безпеки згідно плану завдання від 05.02.2019, затвердженого начальником Любарського відділення поліції, виявив зазначений автомобіль, який припаркований із порушенням вимог п. 15.9 «ґ» правил дорожнього руху України. З метою припинення правопорушення та проведення профілактичної бесіди з ОСОБА_5 працівник поліції ОСОБА_6 підійшов до зазначеного автомобіля та зупинився біля лівої передньої дверки водія, де на водійському місці знаходився ОСОБА_5 , представився водієві та зробив зауваження щодо порушення ПДР. Почувши зауваження від працівника правоохоронного органу - інспектора сектору реагування патрульної поліції Любарського ВП, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на опір представнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків по охороні громадського порядку, погрозу насильством та умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що ОСОБА_6 в даний час виконує свої службові обов`язки з охорони публічного порядку, у зв`язку з виконанням ОСОБА_6 своїх службових обов`язків висловив в його адресу погрозу заподіяння тілесних ушкоджень.

Відразу ж після цього в указаному місці та час ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, виконує свої службові обов`язки з охорони громадського порядку, з метою протидії ОСОБА_6 у здійсненні ним покладених на нього службових обов`язків з охорони громадського порядку та спричинення йому тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням потерпілим своїх службових обов`язків, діючи умисно, різко повернув кермо автомобіля вліво, тобто в сторону ОСОБА_6 , тримаючи при цьому в полі зору потерпілого та маючи можливість руху прямо без здійснення повороту і різко рушив з місця в сторону потерпілого, внаслідок чого відштовхнув задніми лівими дверима автомобіля працівника поліції ОСОБА_6 в бік та здійснив наїзд заднім лівим колесом на праву ногу останнього, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої стопи у вигляді її здавлення, яке є легким тілесним ушкодженням з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за ч. 2 ст. 342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків по охороні громадського порядку, та 06.02.19 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за вказаними вище статтями.

В ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, встановлених ч. 1 ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру. Крім того вказав, що надані прокурором заяви від імені потерпілого про додаткове ознайомлення з 05.04.19 до 24.05.19 є вкрай сумнівними, суперечать матеріалам провадження, висловленим у попередніх офіційних документах позиціям цих же учасників та навіть при підтвердженні не спростовують сплив строків досудового розслідування на час звернення до суду з обвинувальним актом.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на заяви потерпілого до слідчого про надання можливості додаткового ознайомлення з матеріалами провадження від 05.04.19 та ознайомлення з такими матеріалами від 24.05.19 та вказав, що на думку обвинувачення, строки досудового розслідування не є порушеними.

Потерпілий, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі. У вирішення клопотання захисника про закриття кримінального провадження, покладався на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить наступних висновків.

Розумність строків - є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Частина 2 ст. 113 КПК передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 ст. 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява № 2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Крім того, питання щодо застосування положень ст. 219 КПК України при визначенні строку досудового розслідування раніше було предметом розгляду у судових рішеннях Верховного Суду. Так, у постановах Верховного Суду (зокрема у останніх за часом від 15 вересня 2021 року, 25 листопада 2021 року (справа № 146/140/20) тощо) сформульовано правовий висновок про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні дане кримінальне провадження було розпочато 05 лютого 2019 року, коли до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000039. Після цього ОСОБА_5 06.02.19 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України. Відтак ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з Реєстром матеріалів досудового розслідування за № 0000039 від 05.02.19, апеляційних скарг прокурора, потерпілого, попередніх рішень судів у провадженні 05.04.19 з матеріалами досудового розслідування ознайомився потерпілий, 10.04.19 захисник ОСОБА_7 , 26.04.19 всі інші учасники провадження: захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_5

05.04.19 складено протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, згідно з яким, потерпілим ОСОБА_6 підтверджено стороні обвинувачення факт отримання доступу до матеріалів кримінального провадження (оригінал протоколу наданий суду прокурором та досліджений в підготовчому судовому засіданні). Будь-яких застережень про неповне ознайомлення з матеріалами досудового розслідування протокол не містить.

24 травня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 складено та затверджено обвинувальний акт та 29 травня 2019 року обвинувальний акт надійшов до Любарського районного суду Житомирської області.

З цього слідує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 був складений та направлений до суду поза межами строків досудового розслідування, які з врахуванням даних матеріалів провадження закінчилися наприкінці квітня 2019 року. З урахуванням викладених вище обставин (обвинувальний акт звернено до суду лише 29.05.19) наявність заяв потерпілого від 05.04.19 та 24.05.19 у цій конкретній ситуації не має вирішального значення, адже у будь-якому випадку визначений ст. 219 КПК України строк був порушений стороною обвинувачення.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Обвинувачення ОСОБА_5 пред`явлено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України, які не віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Згідно з положеннями п. 2) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, тобто клопотання захисників підлягають задоволенню.

Надані суду матеріали провадження не містять даних про процесуальні витрати, цивільний позов, накладені арешти.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , враховуючи прийняте у провадженні рішення, підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 284 ч. 1 п. 10, 314, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.19 за № 0000039 закрити у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання ухвалою законної сили: правий шкіряний черевик чорного кольору, на поверхні якого містяться сліди шин автомобіля, що поміщено до кімнати зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_6 ; DVD-диск з відеозаписом з камери спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_9 , який приєднано до матеріалів провадження, що знаходяться у органу обвинувачення залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді застави скасувати, внесену заставу - повернути заставодавцю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1