Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/4809/367/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в суді ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

представника ТОВ «Олександрійський Агропродукт»
адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Олександрійський Агропродукт» в особі адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 11.05.2021 за ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 11.05.2021 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання слідчий мотивує тим, що СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000099 від 11.05.2021 року за ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж періоду часу з 22.12.2016 року до січня 2021 року, більш точної дати і часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, службові особи ТОВ «Український Агропродукт», діючи за попередньою змовою групою осіб, у т.ч. які не є працівниками товариства, маючи і реалізуючи прямий умисел на заволодіння майном ТОВ «Агро Експерт», шляхом оману даного підприємства, тобто створення для ТОВ «Агро Експерт» враження нібито ефективного представництва і належність ТОВ «Український Агропродукт» до підприємств що постійно займаються купівлею і реалізацією сільськогосподарських культур, утворили для ТОВ «Агро Експерт» уяву вигідної (прибуткової) для товариства угоди, чим спонукали спочатку 18.02.2016 року, а потім 22.12.2016 року, уклали із ТОВ «Український Агропродукт» господарські договори №АЕ-132-1802/16 і №АЕ-77-2212/17 відповідно, предметом яких, згідно специфікацій до договорів, стали поставки насіння кукурудзи, соняшника та/або засоби захисту рослин, при цьому насправді ТОВ «Український Агропродукт» мав на меті одержання товару без належної (тобто повної) її оплати. У результаті вказаних дій ТОВ «Агро Експерт» недоотримало 1 650 000 гривень 51 копійок.

У зв`язку з зростанням боргу ТОВ «Агро Експерт» звернулась до господарського суду Кіровоградської області із позивними заявами до ТОВ «Український Агропродукт» про стягнення заборгованостей. Проте, службові особи ТОВ «Український Агропродукт» з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на заволодіння майном ТОВ «Агро Експерт», шляхом оману даного підприємства, розуміючи подальше рішення суду, та з метою уникнення повернення коштів ТОВ «Агро Експерт», продовжили створювати для ТОВ «Агро Експерт» враження нібито ефективного представництва і належність ТОВ «Український Агропродукт» до підприємств що постійно займаються купівлею і реалізацією сільськогосподарських культур, для чого уклали з ТОВ «Агро Експерт» мирові угоди, які затверджені ухвалами господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року (справа №912/3804/17), та від 06.03.2018 року (справа №912/308/18).

У подальшому ТОВ «Український Агропродукт» реалізуючи свій злочинний умисел кінцевого заволодіння майном ТОВ «Агро Експерт», знаючи що будуть вимушені в рамках чинного законодавства, вже в примусовому порядку, повернути отримане від ТОВ «Агро Експерт» майно, у зв`язку з чим не зможуть довести свій злочинний умисел до кінця, і не зможе незаконно збагатись, упродовж періоду із 30.10.2018 року до 06.01.2021 року керівництво ТОВ «Український Агропродукт» спочатку упродовж 17.10.2018 року 30.10.2018 року створене і зареєстроване інше товариство, а саме: ТОВ «Олександрійський Агропродукт» (); потім до 30.11.2018 року звільнено усіх працівників ТОВ «Український Агропродукт», в подальшому передано усе майно ТОВ «Український Агропродукт» у власність ТОВ «Олександрійський Агропродукт», а також, виведено із володіння ТОВ «Український Агропродукт» 42 земельні ділянки шляхом складення подвійних оренд, що в свою чергу стало підставою для прийняття державними виконавцями 06.01.2021 рішень про повернення виконавчих листів по виконавчим провадженням №057932281, №57931403, з підстав не встановлення у ТОВ «Український Агропродукт» майна на яке можливо було б звернути стягнення.

17.10.2018 року саме ОСОБА_9 , будучи директором ТОВ «Український Агропродукт», достовірно знаючи про необхідність виконання зобов`язань перед ТОВ «Агро Експерт» за ухвалами господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року по справі №912/3804/17 та від 06.03.2018 року по справі №912/308/18, спочатку створене інше товариство, а саме: ТОВ «Олександрійський Агропродукт» (), а потім 30.10.2018 року здійснено його реєстрацію, як юридичної особи до статутного капіталу якого, як засновником внесено статутний капітал, шляхом внесення внеску майном на загальну суму 2 000 000 гривень 00 копійок, а саме майна, на чке слідчий просить накласти арешт, яке на момент було складовою статутного капіталу ТОВ «Український Агропродукт».

Після чого, ОСОБА_9 як директор ТОВ «Український Агропродукт» за попередньою змовою із засновником даного товариства ОСОБА_10 , 28.11.2018 року перебуваючи у м. Олександрія Кіровоградської області, зібрали загальні збори ТОВ «Український Агропродукт», як дві особи, що на 100 % володіють даним товариством, де ними було вирішено про необхідність передачі ОСОБА_9 , належну йому частку статутного капіталу ТОВ «Український Агропродукт», що складалось із майна, на яке слідчий просить накласти арешт,яке на момент прийняття рішення вже входило у статутний капітал ТОВ «Олександрійський Агропродукт». Відповідно до попередньої домовленості, учасники в особі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 проголосували позитивно за дане рішення, тому вищевказане майно вибуло з власності ТОВ «Український Агропродукт», таким чином на вказане нерухоме майно, корпоративні права придбало новоутворене ОСОБА_9 товариство, тобто ТОВ «Олександрійський Агропродукт».

На той час вже колишнє керівництво ТОВ «Український Агропродукт» укрило майно даного товариства, від можливого стягнення в примусовому порядку на користь ТОВ «Агро Експерт», в рамках виконавчих проваджень за №57932281, №57931403, що потягло за собою прийняття державними виконавцями 06.01.2021 рішень про повернення виконавчих листів по виконавчим провадженням №57932281, №57931403, з підстав не встановлення у ТОВ «Український Агропродукт» майна на яке можливо було б звернути стягнення.

З урахуванням викладеного, орган розслідування має підстави, що зазначені не житлові будівлі, самі по собі та в сукупності з іншими відомостями, можуть бути використані, як докази обставин кримінального правопорушення. Також, самі нежитлові будівлі, які на даний час перебувають у володіння ТОВ «Олександрійський Агропродукт» є матеріальними об`єктами, які є засобом, вчинення кримінального правопорушення, і містять на собі відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому даних 12 об`єктів нерухомого майна підпадають під поняття речового доказу і документу визначених в ст. 98, 99 КПК України, та стороною обвинувачення в подальшому можуть використовуватись як доказ обставин кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2021 року задоволено частково клопотання слідчого.
Накладено арешт шляхом заборони проведення реєстраційних дій на речові докази у кримінальному провадженні №0000099 від 11.05.2021 року за ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: комплекс будівель за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, 3, на праві приватної власності належать ТОВ «Олександрійський Агропродукт», згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме картоплесховище, розташоване за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/2, загальною площею 1015, 4 кв.м.; комплекс (млин, олійниця, зерносклад), розташований за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/3, інвентарні номери 5А, 5Б, 5В, загальною площею 618 кв.м.; сарай для зерна, розташований за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/4 загальною площею 927,4 кв.м.; сарай для зерна, розташований за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/5 загальною площею 835,2 кв.м; автоваги з вагами, розташованих за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/6 загальною площею 27,2 кв.м.; погріб, розташований за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд 3/7, загальною площею 104,9 кв.м.; кладову, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/8 загальною площею 122,9 кв.м.; зерноскладу, розташованого за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/9 загальною площею 322,7 кв.м.; механічну майстерню, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/10 загальною площею 349,1 кв.м.; автогараж, розташований за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/11, загальною площею 772,8 кв.м.; кузню, розташованої за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/12, загальною площею 74,4 кв.м.; їдальню, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, буд. 3/13, загальною площею 219,4 кв.м. (адреси вказані за статутом від 15.07.2021 року), що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Олександрійський Агропродукт», , засновником та учасником товариства, а також кінцевим бенефіціаром якого є ОСОБА_10 , директор ОСОБА_9 .
Також цією ухвалою роз`яснено, що власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, згідно ст. 174 КПК України.

Зазначена ухвала мотивована тим, що заборона проведення реєстраційних дій, як захід забезпечення кримінального провадження, не перешкоджає господарській діяльності ТОВ «Олександрійський Агропродукт», а також не порушує права інших осіб, зокрема ОСОБА_10 , яка є кінцевим бенефіціаром та власником вказаного підприємства, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє у повній мірі продовжувати здійснювати господарську діяльність та створити належні умови для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі представника власника майна ТОВ «Олександрійський Агропродукт» в особі адвоката ОСОБА_7 просить скасувати хвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що на час розгляду клопотання та подання апеляційної скарги, жодній особі не була пред`явлена підозра у зазначеному кримінальному провадженні.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий посилається на ту обставину, що ТОВ «Агро Експерт» були повернені виконавчі листи через відсутність у ТОВ «Український Агропродукт» майна, на яке б можливо було звернути стягнення.

Але у такому випадку ТОВ «Агро Експерт» мало право оскаржувати дії державного виконавця у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», оскільки як зазначалось вище, у ТОВ «Український Агропродукт» були наявні грошові кошти та рухоме майно.

У зв`язку з цим, правовідносини між ТОВ «Український Агропродукт» і ТОВ «Агро Експерт» підлягають вирішенню в межах господарського судочинства.

На даний час власником майна являється ТОВ «Олександрійський Агропродукт». Товариство не має будь-якого відношення до договорів поставки, укладеними між ТОВ «Український Агропродукт» і ТОВ «Агро Експерт» у 2016 році.

Відповідно до ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину і будь-який правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У зв`язку з цим, ТОВ «Олександрійський Агропродукт» правомірно набуло у власність нерухоме майно і відсутнє рішення суду, яким би це спростовувалось.

Товариство з обмеженою відповідальністю несе відповідальність своїм майном лише за власними зобов`язаннями і не відповідає за зобов`язаннями інших осіб, у тому числі своїх учасників (ч. 1, 2 ст. З Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».).

Заслухавши доповідача, представника власника майна ТОВ «Олександрійський Агропродукт» в особі адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

В ході апеляційного розгляду, жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею вищевказаного рішення, колегія суддів в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В даному випадку слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

До Кіровоградської обласної прокуратури надійшла заява ТОВ «АгроЕксперт», відповідно до якої ТОВ «Український Агропродукт» у зв`язку із невиконанням господарських договорів та невиконання рішень суду, якими було затверджено мирові угоди, має заборгованість перед ТОВ «Агроексперт» у сумі 2 599 965 грн 88 коп.

В провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000099 від 11.05.2021 року за ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого від 09.09.2021 року об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, 3, на які слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №000009.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що право власності на об`єкти нерухомості, а саме комплекс будівель за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, 3, на праві приватної власності належать ТОВ «Олександрійський Агропродукт».

Згідно п. 9.31. Статуту ТОВ «Олександрійський агропродукт» у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції Загальних зборів Учасників товариства приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

Виконавчим органом товариства, що здійснює поточне керівництво діяльністю товариства є директор (п. 9.33 Статуту ТОВ «Олександрійський агропродукт»).

Саме ОСОБА_10 є єдиним учасником, засновником та кінцевим бенефіціаром, тому має прямий вирішальний вплив щодо майна ТОВ «Олександрійський агропродукт».

Норми ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" вказують, що кінцевим бенефіціарним власником є: для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння).

Отже, норми Законодавства України дозволяють встановити, що ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, зазначивши про те, що житлові будівлі, самі по собі та в сукупності з іншими відомостями, що дають для органу розслідування підстав для сумніву, можуть бути використані, як докази обставин кримінального правопорушення.
Також, самі нежитлові будівлі, які на даний час перебувають у володіння ТОВ «Олександрійський Агропродукт» є матеріальними об`єктами, які є засобом, вчинення кримінального правопорушення, і містять на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому даних 12 об`єктів нерухомого майна підпадають під поняття речового доказу і документу визначених в ст. 98, 99 КПК України, та стороною обвинувачення в подальшому можуть використовуватись як доказ обставин кримінального правопорушення.
Доводи представника власника майна про те, що з клопотанням про арешт звернулася неналежна особа апеляційний суд не враховує, оскільки клопотання належним чином погоджено з прокурором.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що комплекс будівель за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, с. Озера, вул. Вишнева, 3, на праві приватної власності належать ТОВ «Олександрійський Агропродукт», згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зберегли на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ, та є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Таким чином, на думку колегії суддів наявні підстави стверджувати про те, що існують обґрунтовані підозри вважати про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та з метою унеможливлення подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження тимчасово вилученого майна, необхідно накласти арешт.
На переконання колегії суддів вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може бути предметом злочину та зберегти сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження та вважає, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучене в ході обшуку майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено доводи клопотання слідчого про те, що майно може бути об`єктом кримінально-протиправних дій матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На переконання колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власності ТОВ «Олександрійський агропродукт» з потребами кримінального провадження. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, та перебувало у його користуванні, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

Крім того, до матеріалів клопотання долучено: витяг з ЄРДР за №0000099 від 11.05.2021 року за ч. 4 ст. 190 КК України, заява ТОВ «Агроексперт» про вчинення злочину, протокол допиту представника потерпілого, копію ухвали Господарського суду Кіровоградської області, копії видаткових накладних та додатків специфікації між ТОВ «Агроексперт» та ТОВ «Український Агропродукт», що доводять наявність господарських відносин між вказаними суб`єктами господарської діяльності, копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, копія ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство відносно ТОВ «Український агропродукт», копія цивільного позову ТОВ «Агроексперт» у кримінальному провадженні №0000099 від 11.05.2021 року, а також установчі документи ТОВ «Український агропродукт» та ТОВ «Олександрійський агропродукт».

Законність проведення цих дій потрібно перевірити саме в ході здійснення досудового розслідування.

Також, не можуть бути задоволено доводи захисника стосовно того, що районний суд передчасно зробив оцінку доказів, оскільки на даному етапі досудового розслідування ставилося лише питання стосовно накладення арешту з метою в майбутньому забезпечити збереження речових доказів.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що КПК України не вимагає, щоб на момент розгляду клопотання про арешт майна у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, та конкретну особу було повідомлено про підозру. Адже, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Всі інші підстави наведені в апеляційній скарзі підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді та прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна колегія суддів не вбачає.

З огляду на обставини вчинених кримінальних правопорушень, матеріали провадження, які додані до клопотання слідчого обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що незастосування арешту на майно - може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Крім того, зважаючи, що на даний час у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що в діях певних осіб, вбачаються ознаки кримінального правопорушень, передбачених ч. ч. 4 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає за необхідне накласти арешт на вищезазначене майно з метою його збереження, як речового доказу.

На переконання колегії майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження та вважає, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучене в ході обшуку майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Олександрійський Агропродукт» в особі адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 11.05.2021 за ч. 4 ст. 190 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4