Дата документу 28.02.2022 Справа№ 314/1372/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/1372/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/29/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань №11»,

розглянула 28 лютого 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло-Лукашево, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

На початку вересня 2016 року у денний час доби, ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, на автомобілі «Москвич» державний номер НОМЕР_1 приїхав до приміщення свиноферми, що розташована по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де користуючись відсутністю контролю з боку власника та інших осіб, шляхом вільного доступу, через не зачинені на запираючий пристрій вхідні двері проник до приміщення ферми, звідки викрав 2 поросят, віком 1,5 місяці, вагою 10 кг. кожен, вартістю 700 гривень за одне порося, на загальну суму 1400 гривень. Після чого, викрадене майно за допомогою фізичної сили погрузив до вказаного автомобілю та покинув місце злочину, в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Далі, в середині вересня 2016 року, в денний час доби, ОСОБА_7 , продовжуючи свій вищеописаний злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, на автомобілі «Москвич» державний номер НОМЕР_1 приїхав до приміщення свиноферми, що розташована по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де користуючись відсутністю контролю з боку власника та інших осіб, шляхом вільного доступу, через не зачинені на запираючий пристрій вхідні двері проник до приміщення ферми, звідки викрав трьох поросят, віком 1,5 місяці, вагою по 10 кг кожен, вартістю 700 гривень за одне порося, на загальну суму 2100 гривень. Після чого, викрадене майно за допомогою фізичної сили погрузив до вказаного автомобілю та покинув місце злочину. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
На початку жовтня 2016 року, в нічний час доби, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, на автомобілі «Москвич», державний номер НОМЕР_1 приїхали до приміщення складу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого ОСОБА_7 , знаходячись на даху вказаного складу, за допомогою гайкового ключа відкрутив лист профнастилу, після чого, через отвір, що утворився від вказаних дій останні проникли до приміщення складу, де користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, почергово наповнили 48 полімерних мішків білого кольору, насінням соняшника вартістю 9 гривень за 1 кг, вагою по 25 кг кожен, загальною вагою 1200 кг, на загальну суму 10 800 гривень, після чого, за допомогою фізичної сили рук почергово помістили вищеописане майно до автомобіля та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
В середині жовтня 2016 року у нічний час доби, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, на автомобілі «Москвич», державний номер НОМЕР_2 приїхали до приміщення складу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 знаходячись на даху вказаного складу, за допомогою гайкового ключа відкрутив лист профнастилу, після чого, через отвір, що утворився від вказаних дії останні проникли до приміщення складу, де користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, почергово наповнили 27 полімерних мішків білого кольору, насінням соняшника, вартістю 9 гривень за 1 кг, вагою по 25 кг кожен, загальною вагою 700 кг, на загальну суму 6 300 гривень, після чого, за допомогою фізичної сили рук почергово помістили вищеописане майно до автомобіля та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на вказану суму.
В кінці жовтня 2016 року у нічний час доби, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, на автомобілі «Москвич», державний номер НОМЕР_1 приїхали до приміщення складу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 знаходячись на даху вказаного складу, за допомогою гайкового ключа відкрутив лист профнастилу, після чого, через отвір, що утворився від вказаних дій останні проникли до приміщення складу, де користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, почергово наповнили 27 полімерних мішків білого кольору, насінням соняшника, вартістю 9 гривень за 1 кг, вагою по 25 кг кожен, загальною вагою 700 кг, на загальну суму 6 300 гривень, після чого за допомогою фізичної сили рук почергово помістили вищеописане майно до автомобіля та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року,розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
На початку листопада 2016 року у нічний час доби, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, на автомобілі «Москвич», державний номер НОМЕР_1 приїхали до приміщення складу, що розташоване за адресою. Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайло-Лукашеве, вул. Горького, буд. 22-А, що належить ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 знаходячись на даху вказаного складу, за допомогою гайкового ключа відкрутив лист профнастилу, після чого, через отвір, що утворився від вказаних дій останні проникли до приміщення складу, де користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, почергово наповнили 27 полімерних мішків білого кольору, загальною вагою 700 кг, на загальну суму 6 300 гривень, після чого за допомогою фізичної сили рук почергово помістили вищеописане майно до автомобіля та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
В середині листопада 2016 року у нічний час доби, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, на автомобілі «Москвич», державний номер НОМЕР_1 приїхали до приміщення складу, що розташоване за адресою. Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайло-Лукашеве, вул. Горького, буд. 22-А, що належить ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 знаходячись на даху вказаного складу, за допомогою гайкового ключа відкрутив лист профнастилу, після чого, через отвір, що утворився від вказаних дій останні проникли до приміщення складу, де користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, почергово наповнили 27 полімерних мішків білого кольору, загальною вагою 700 кг, на загальну суму 6 300 гривень, після чого за допомогою фізичної сили рук почергово помістили вищеописане майно до автомобіля та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
В кінці листопада 2016 року у нічний час доби, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, на автомобілі «Москвич», державний номер НОМЕР_1 приїхали до приміщення складу, що розташоване за адресою. Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайло-Лукашеве, вул. Горького, буд. 22-А, що належить ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 знаходячись на даху вказаного складу, за допомогою гайкового ключа відкрутив лист профнастилу, після чого, через отвір, що утворився від вказаних дій останні проникли до приміщення складу, де користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, почергово наповнили 27 полімерних мішків білого кольору, загальною вагою 700 кг, на загальну суму 6 300 гривень, після чого за допомогою фізичної сили рук почергово помістили вищеописане майно до автомобіля та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
В середині грудня 2016 року у нічний час доби, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, на автомобілі «Москвич», державний номер НОМЕР_1 приїхали до приміщення складу, що розташоване за адресою. Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайло-Лукашеве, вул. Горького, буд. 22-А, що належить ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 знаходячись на даху вказаного складу, за допомогою гайкового ключа відкрутив лист профнастилу, після чого, через отвір, що утворився від вказаних дій останні проникли до приміщення складу, де користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, почергово наповнили 27 полімерних мішків білого кольору, загальною вагою 700 кг, на загальну суму 6300 гривень, після чого за допомогою фізичної сили рук почергово помістили вищеописане майно до автомобіля та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
09 лютого 2017 року у нічний час доби, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, прийшли до приміщення складу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 знаходячись на даху вказаного складу, за допомогою гайкового ключа відкрутив лист профнастилу, після чого, через отвір, що утворився від вказаних дій останні проникли до приміщення складу, де користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, почергово наповнили та за допомогою фізичної сили рук викрали 39 полімерних мішків білого кольору з насінням соняшника, вартістю 9 гривень за 1 кг, вагою по 30 кг кожен, загальною вагою 1170 кг, на загальну суму 10 530 гривень, після чого покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , матеріального збитку на вказану суму.
07.04.2017 року, о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, прийшли зі сторони лісосмуги до не огородженої території тракторної бригади, яка розташована по АДРЕСА_4 , що належить ТОВ «Агрофірма імені Калініна», де попрямували до заправної станції, територія якої по периметру повністю огороджена, на яку останні таємно проникли шляхом подолання металевого паркану, у вигляді сітки «рабиці», де підійшли до металевої цистерни, сірого кольору, ємкістю 10 м3, господарчий № 0055 та за допомогою гайкового ключа ОСОБА_7 відкрутив кран вказаної цистерни, та користуючись відсутністю контролю з боку власника, а також сторонніх осіб, почергово наповнили 10 полімерних каністр дизельним паливом, об`ємом 20 л кожна, вартістю 15 грн. 79 коп. за 1 л дизельного пального, загальним об`ємом 200 л, на загальну суму 3158 гривень, після чого, за допомогою фізичної сили рук почергово перекинули дані каністри з дизельним пальним через паркан та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «Агрофірма імені Калініна» матеріальної шкоди на вказану суму.
12.04.2017 року, о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попереднього змовою, прийшли зі сторони лісосмуги до не огородженої території тракторної бригади, яка розташована по вул. Центральна №1 в с. Антонівка, Вільнянського району, Запорізької області, що належить ТОВ «Агрофірма імені Калініна», де попрямували до заправної станції, територія якої по периметру повністю огороджена, на яку останні таємно проникли шляхом подолання металевого паркану, у вигляді сітки «рабиці». де підійшли до металевої цистерни, сірого кольору, ємкістю 10 м3, господарчий № 0055 та за допомогою гайкового ключа ОСОБА_7 відкрутив кран вказаної цистерни, та користуючись відсутністю контролю з боку власника, а також сторонніх осіб, почергово наповнили 10 полімерних каністр дизельним паливом, об`ємом 20 л кожна, вартістю 15 грн. 79 коп. за 1 л дизельного пального, загальним об`ємом 200 л, на загальну суму 3158 гривень, після чого, за допомогою фізичної сили рук почергово перекинули дані каністри з дизельним пальним через паркан та покинули місце вчинення злочину.
В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «Агрофірма імені Калініна» матеріальної шкоди на вказану суму.
21.04.2017 року, о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, прийшли зі сторони лісосмуги до не огородженої території тракторної бригади, яка розташована по вул. Центральна №1 в с. Антонівка, Вільнянського району, Запорізької області, що належить ТОВ «Агрофірма імені Калініна», де попрямували до заправної станції, територія якої по периметру повністю огороджена, на яку останні таємно проникли шляхом подолання металевого паркану, у вигляді сітки «рабиці», де підійшли до металевої цистерни, сірого кольору, ємкістю 10 м3, господарчий № 0055 та за допомогою гайкового ключа ОСОБА_7 відкрутив кран вказаної цистерни, та користуючись відсутністю контролю з боку власника, а також сторонніх осіб, почергово наповнили 10 полімерних каністр дизельним паливом, об`ємом 20 л кожна, вартістю 15 грн. 79 коп. за 1 л дизельного пального, загальним об`ємом 200 л, на загальну суму 3158 гривень, після чого, за допомогою фізичної сили рук почергово перекинули дані каністри з дизельним пальним через паркан та покинули місце вчинення злочину.
В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «Агрофірма імені Калініна» матеріальної шкоди на вказану суму.
28.04.2017 року, о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, прийшли зі сторони лісосмуги до не огородженої території тракторної бригади, яка розташована по вул. Центральна №1 в с. Антонівка, Вільнянського району, Запорізької області, що належить ТОВ «Агрофірма імені Калініна», де попрямували до заправної станції, територія якої по периметру повністю огороджена, на яку останні таємно проникли шляхом подолання металевого паркану, у вигляді сітки «рабиці», де підійшли до металевої цистерни, сірого кольору, ємкістю 10 м3, господарчий № 0055 та за допомогою гайкового ключа ОСОБА_7 відкрутив кран вказаної цистерни, та користуючись відсутністю контролю з боку власника, а також сторонніх осіб, почергово наповнили 10 полімерних каністр дизельним паливом, об`ємом 20 л кожна, вартістю 15 грн. 79 коп. за 1 л дизельного пального, загальним об`ємом 200 л., на загальну суму 3158 гривень, після чого, за допомогою фізичної сили рук почергово перекинули дані каністри з дизельним пальним через паркан та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «Агрофірма імені Калініна» матеріальної шкоди на вказану суму.
05.05.2017 року, о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, прийшли зі сторони лісосмуги до не огородженої території тракторної бригади, яка розташована по вул. Центральна №1 в с. Антонівка, Вільнянського району, Запорізької області, що належить ТОВ «Агрофірма імені Калініна», де попрямували до заправної станції, територія якої по периметру повністю огороджена, на яку останні таємно проникли шляхом подолання металевого паркану, у вигляді сітки «рабиці», де підійшли до металевої цистерни, сірого кольору, ємкістю 10 м3 і господарчий № 0055 та за допомогою гайкового ключа ОСОБА_7 відкрутив кран вказаної цистерни, та користуючись відсутністю контролю з боку власника, а також сторонніх осіб, почергово наповнили 10 полімерних каністр дизельним паливом, об`ємом 20 л кожна, вартістю 15 грн. 79 коп. за 1 л дизельного пального, загальним об`ємом 200 л, на загальну суму 3158 гривень, після чого, за допомогою фізичної сили рук почергово перекинули дані каністри з дизельним пальним через паркан та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «Агрофірма імені Калініна» матеріальної шкоди на вказану суму.
07.05.2017 року, о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, прийшли зі сторони лісосмуги до не огородженої території тракторної бригади, яка розташована по вул. Центральна №1 в с. Антонівка, Вільнянського району. Запорізької області, що належить ТОВ «Агрофірма імені Калініна», де попрямували до заправної станції, територія якої по периметру повністю огороджена, на яку останні таємно проникли шляхом подолання металевого паркану, у вигляді сітки «рабиці», де підійшли до металевої цистерни, сірого кольору, ємкістю 10 м3, господарчий № 0055 та за допомогою гайкового ключа ОСОБА_7 відкрутив кран вказаної цистерни, та користуючись відсутністю контролю з боку власника, а також сторонніх осіб, почергово наповнили 5 полімерних каністр дизельним паливом, об`ємом 20 л кожна, вартістю 15 грн. 79 коп. за 1 л дизельного пального, загальним об`ємом 100 л, на загальну суму 1579 гривень, після чого, за допомогою фізичної сили рук почергово перекинули дані каністри з дизельним пальним через паркан та покинули місце вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, розпорядились вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «Агрофірма імені Калініна» матеріальної шкоди на вказану суму.

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК Українита йому призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покладено на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 3500,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, солідарно на користь ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 49500,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2022 року, солідарно на користь ТОВ «Агрофірма імені Калініна» майнову шкоду в розмірі 17364,54 грн.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком до набрання вироку законної сили, з покладенням відповідних обов`язків.
Вирішена доля речових доказів, відповідно до ст.100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікацію злочину, вважає вирок незаконним в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання.

Вказує, що виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття призначеного йому покарання, оскільки він вчинив 14 епізодів тяжкого злочину та фактично в період іспитового строку за попередніми вироками, матеріальну шкоду не відшкодував, що на думку прокурора свідчить про відсутність щирого каяття у обвинуваченого та небажання стати на шлях виправлення.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвали новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити апеляційні вимоги.

Обвинувачений у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні вироку.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав себе винними, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших, окрім показань обвинуваченого, доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст.65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

При вирішенні питання про застосування ст.75 КК України суд першої інстанції повинен був належним чином дослідити й оцінити всі обставини, які мають значення для справи, у тому числі обставини вчинення злочину, ступінь суспільної небезпеки, відношення обвинувачених до вчиненого ним кримінального правопорушення та належним чином обґрунтувати підстави для висновків про можливість виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів без реального відбування покарання.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості скоєного злочину й дані про особу обвинуваченого, та в свою чергу належним чином не вмотивував свої доводи щодо звільнення від його відбування з випробуванням.

Так, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 цілком слушно враховано обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема: щире каяття обвинуваченого та сприяння розкриттю злочину, що можливо віднести на корить покарання у розмірі наближеному до мінімальної межі даної санкції.

Разом з тим, на думку колегії суддів, судом не в достатній мірі враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, у сукупності з чотирнадцятьма епізодами злочинної діяльності, відсутності відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, та даними про особу обвинуваченого.

Колегія суддів приходить до переконання, що судом при встановленні відомостей про особу обвинуваченого були зроблені неправильні висновки щодо відсутності у нього судимостей.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Вільнянського районного сулу Запорізької області від 09.04.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням на строк 2 роки.

Відповідно, всі епізоди крадіжок ОСОБА_7 були вчиненні під час його перебування на випробувальному терміні, встановленому попередніми вироками.

Однак як вбачається з матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 наявна ухвала про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням випробування.

Вказана обставина потягла за собою неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню (ст.75 КК України).

Апеляційним розглядом встановлено, що суд першої інстанції всупереч вищенаведеним вимогам закону не врахував сукупності всіх обставин, які могли вплинути на його висновки щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що до обвинуваченого раніше вже застосовувався інститут звільнення з випробуванням, проте останній відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти кримінальні правопорушення, що засвідчує неефективність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України.

Таким чином, колегія суддів, з урахуванням відсутності виключних обставин справи, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, вважає, що виправлення ОСОБА_7 неможливе без реального відбування покарання, оскільки в іншому випадку не буде досягнуто мети призначення покарання.

Поряд з цим, колегія суддів також не погоджується із видом та розміром покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти власності в період випробувального терміну, встановленого попередніми вироками, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, суспільно-корисною працею не займається, колегія суддів дійшла висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, що стане дієвим впливом для досягнення мети щодо його виправлення, а тому колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України строком на 4 (чотири) роки. Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, вважається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.420 КПК України, скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання за сукупністю вироків, на підставі ч.1 ст.71 КК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Між тим, прокурор в апеляційній скарзі не просив застосувати положення ч.1 ст.71 КК України та призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків, а тому апеляційний суд позбавлений можливості, з огляду на вимоги ст. 421 КПК України, призначити остаточне покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України, оскільки це погіршуватиме становище обвинуваченого.

За таких обставин апеляційний суд визнає вирок міського суду в частині призначеного покарання таким, що не відповідає вимогам закону, а тому він підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом за правилами ст.420 КПК України нового вироку, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 414, 420, 421 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 рокустосовно ОСОБА_7 вчастині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в даній частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 11.02.2021 року до набрання вироком законної сили, тобто до 28.02.2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4