Справа № 589/3039/20
Провадження № 1-кп/589/314/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка,

Сумської області, громадянина України, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.01.1998 Шосткинським районним судом Сумської області за ч. 4 ст. 19, ч. З ст. 140, 46-1 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та штрафом 680 грн.;

26.01.2001 Шосткинським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140, 14 КК України на 2 роки позбавлення волі;

25.04.2002 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. З ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі;

06.04.2011 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

08.10.2014 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 29.06.2016 на невідбутий строк 9 місяців 20 днів;

12.02.2019 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

09.04.2019 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1, ст. 70 КК України до 6 місяців арешту, звільнився 11.10.2019 по відбуттю строку покарання;

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч.2 ст.186 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 31.08.2020 близько 09-40 годин, перебуваючи в магазині «Продукти-244» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Робоча, 10а. умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає з вітрини магазину «Продукти-244» ТОВ «АТБ-маркет», викрав лікер «Jack Daniels Tannessee Honey» 35 % об ск/бут, об`ємом 0,5 л., вартістю без ПДВ - 331,36грн., що належить ТОВ «АТБ-маркет». Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 331,36 грн.

Крім цього досудовим розслідуванням ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 19.12.2020 близько 02-30 годин, проходячи по вул. Садовий Бульвар у м. Шостка Сумської області, випадково познайомився з ОСОБА_6 , після чого в ході спілкування вони стати вживати спиртні напої. Після спільного розпиття алкогольних напоїв, перебуваючи на площі «Свободи» біля міської ялинки по вул. Садовий бульвар у м. Шостка Сумської області, ОСОБА_4 побачив, що у ОСОБА_6 з кишені куртки виглядає мобільний телефон та вирішив будь-яким способом заволодіти вказаним майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, близько 03:05 годин 19.12.2020, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите, з корисливих мотивів викраденням чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи повторно, шляхом вільного доступу, обіймаючи ОСОБА_6 , засунув свою руку до кишені куртки останнього, звідки дістав мобільний телефон та, тримаючи його в руці, став втікати.

Помітивши незаконні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_6 став гнатися за ним. висловлюючи вимоги зупинитись та повернути його майно. Не зупиняючись на досягнутому, ігноруючи вимогу потерпілого зупинитись та повернути майно. ОСОБА_4 продовжив втікати та, таким чином, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Blackview» моделі «А-20» вартістю відповідно до судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-20/15642-ТВ від 22.12.2020 - 1504 грн., який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на суму - 1504 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим мобільним телефоном з місця вчинення злочину зник, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю за ч. 2 ст. ст. 185 КК України в повному обсязі та пояснив, що дійсно він 31.08.2020 близько 09-40 годин, перебуваючи в магазині «Продукти-244» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Робоча, 10а. впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає з вітрини магазину викрав лікер «Jack Daniels Tannessee Honey» 35 % об ск/бут, об`ємом 0,5 л., викраденим майном розпорядився на власний розсуд, щиро кається у чиненому, просить суд суворо не карати.

Під час судового засідання сторони звернулись до суду з клопотанням щодо недоцільності дослідження письмових доказів по справі та допиту свідків за епізодом обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, так як обвинувачений повністю визнають себе винними за цим епізодом за обставин викладених в обвинувальному акті, а тому справу розглянути в порядку ст. 349 КПК

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за цим епізодом, не оспорює фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність усвідомлення обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, а також, що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм наслідки цього, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу та доказами які вже були досліджені раніше.

Таким чином у судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і суд його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, то у судовому засіданні останній не визнав себе винним за зазначеною кваліфікацію та пояснив , що в даному випадку він вчинив таємне викрадення телефону з кишені потерпілого з яким разом вживали спиртні напої. Це було в центрі міста біля ялинки на день Святого Миколая тобто 19.12.2020р. Він таємно викрав телефон, а вранці коли збагнув, що трапилось, то відразу пішов до поліції і повідомив про це працівників поліції бо розкаявся у вчиненому. Самостійно не зміг повернути телефон бо він був заблокований і самостійно він розблокувати його не міг. Працівники поліції також не відразу зуміли розблокувати телефон. Лише наступної доби після вчиненого, коли розблокували телефон вдалося встановити потерпілого, який звернувся з заявою до поліції про вчинення відкритого викрадення телефону. Однак це не відповідає дійсності, так як останній не помітив як він витяг з кишені його курточки телефон і після цього вони ще деякий час спілкувались, а потім вони попрощались і він пішов. Що в цей час робив потерпілий , він пояснити не може, бо не дивився на нього, а швидко пішов з місця вчинення крадіжки. Ніхто йому в слід не кричав і не наздоганяв його. Біля ялинки постійно патрулювали поліцейські і якби таке було, то потерпілий би звернувся до них з заявою про вчинення злочину. А якби потерпілий йому кричав та наздоганяв би його то це безумовно помітили б поліцейські і відразу б вживали заходи щодо затримання його. Однак цього не було і працівники поліції розшукували не його, а потерпілого. За цим епізодом повністю визнає себе винним за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, щиро кається у вчиненому, про що свідчить те, що він сам повідомив поліцію про вчинений злочин, бо вирішив стати на шлях виправлення і більше не скоювати злочини.

На підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину прокурором надані наступні докази.

Так з реєстрації заяви про грабіж яка надійшла 20.12.52020р. о 13:32:00 вбачається, що 19.12.2020р. близько 00:10 год невстановлена особа перебуваючи біля буд. № 8 вул. Садовий Бульвар відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Блеквей». Заявник ОСОБА_6 (а.с. 169).

З протоколу прийняття заяви від 20.12.2020р. вбачається, що ОСОБА_6 повідомив, що невідома особа перебуваючи біля буд. № 8 вул. Садовий Бульвар відкрито заволодів його мобільним телефоном. (а.с. 170).

В протоколі огляду предметів з фототаблицею від 22.12. 2020 р. зафіксовано огляд мобільного телефону «Dleckview» моделі А-20 який добровільно видав ОСОБА_4 (а.с. 177)

Згідно висновку експерта вартість телефону становить 1504грн. (а.с. 175)

В протоколі огляду предметів з фототаблицею від 29.12. 2020 р. зафіксовано огляд куртки в яку добровільно видав ОСОБА_4 в якій він знаходився 19.12.2020р. під час вчинення кримінального правопорушення(а.с. 177)

Протоколом копіювання інформації, що міститься в інформаційних системах від 28.12.2020р. зазначено , що з комп`ютерної системи Шосткинської міськради скопійовано відеозапис з камер відеоспостереження. На вказаному відеозапису зафіксовано що близько о 02:50 год 19.12.2020 біля стелі «Я люблю Шостку» проходять два чоловіка та стоять повернуті у бік ялинки. Близько 3:06 год.19.12.2020 один чоловік обіймає іншого, а потім втікає, а останній його наздоганяє. Крім цього в протоколі зазначено, що чоловік який втікає схожий на обвинуваченого а який наздоганяє схожий на потерпілого. (а.с. 184)

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження знятої з комп`ютерної системи Шосткинської міськради вбачається, що на вказаному відеозапису зафіксовано події які відбувались починаючи з 02:12 год 19.12.2020р. в той час згідно матеріалів кримінального провадження та повідомлення потерпілого мобільний телефон у нього було відкрито викрадено о 00:10 од 19.12.2020р. , тобто події зафіксовані на відео відбулись значно пізніше ніж було вчинено кримінальне правопорушення.

Крім цього близько 02:13 год зафіксовано як два чоловіка обнімаються біля ялинки і розходяться в різні сторони. При цьому ніхто з них не втікає і не наздоганяє другого.

Крім цього 02:55 год 19.12.2020 біля стелі «Я люблю Шостку» стоїть група осіб в кількості спочатку 3 потім 5 осіб , згодом до них приєдналась ще одна особа. Через деякий час між чоловіками виникла сварка та штовхання один одного. Після чого о 02:59год два чоловіка відійшли від групи осіб та направились до ялинки. Близько 3:06 год.19.12.2020 один чоловік обіймає іншого, а потім втікає, а останній його наздоганяє. (а.с. 185)

Однак в протоколі копіювання інформації, що міститься в інформаційних системах від 28.12.2020р. зазначено, що близько о 02:50 год 19.12.2020 біля стелі «Я люблю Шостку» проходять два чоловіка та стоять повернуті у бік ялинки. Близько 3:06 год.19.12.2020 один чоловік обіймає іншого, а потім втікає, а останній його наздоганяє.

Отже судом встановлена невідповідність обставин викладених в протоколі копіювання інформації, що міститься в інформаційних системах від 28.12.2020р. обставинам зафіксованим на інформаційні системи та записаних на DVD носії наданого прокурором до зазначеного протоколу.

Крім цього з наданого до суду відеозапису жодним чином не можна ідентифікувати жодну особу, в тому числі і обвинуваченого, так як облич зафіксованих на відео осіб не видно, а слідчий в свою чергу не зазначив за якими особистими ознаками особи на відео схожі на обвинуваченого та потерпілого, в результаті чого не представляється можливим напевно зазначити , що особа яка втікає о 03:06 год є саме ОСОБА_4 .

Також з відеозапису спостерігається два сюжети, де близько другої години обнімаються два чоловіка і розходяться, а через годину зафіксовано групу осіб з 5 чоловік, які спочатку зштовхаються між собою, а потім розходяться по два чоловіка, двоє з яких відійшовши від основної груби осіб, обнімаються, а потім один з них втікає а інший наздоганяє другого. Разом з цим вони пробігають повз жінки, яка знаходилась на площі.

Згідно пояснень обвинуваченого, то він з потерпілим перебував біля ялинки вдвох, потім вони обнялись і під час обіймів він витяг у потерпілого телефон з кишені. Так як потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, то він цього не помітив, після чого вони ще деякий час прощались і він пішов. За ним ніхто не гнався і ніхто йому не кричав в слід.

В протоколі пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2021р. та відеофіксації до нього вбачається, що потерпілий зазначив, що 19.12.2020р. близько 3:00 год чоловік по імені Ігор біля центральної ялинки м. Шостка викрав в нього мобільний телефон та впізнав ОСОБА_4 по обличчю та тілобудові (а.с. 197)

Разом з цим Потерпілий в повідомленні про вчинення злочину зазначив, що відкрито викрали в нього мобільний телефон о 00:10 год

Органами досудового слідства в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений з потерпілим біля ялинки перебували вдвох.

Будь які свідки події в обвинувальному акті не зазначені.

Потерпілий неодноразово викликався до суду, але в судове засідання жодного разу не з`явився та не надав пояснень стосовно викрадення в нього мобільного телефону. Судом та прокурором були вичерпані всі допустимі засоби для забезпечення явки останнього до суду, але потерпілий в судове засідання не з`явився всі виклики та повідомлення про час та місце розгляду справи проігнорував.

Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 23КПК Українипередбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Судом з`ясовано фактичні дані, що містяться у показах обвинуваченого, а також дані, які відображені у протоколах слідчих дій, висновку експерта і письмових доказах, оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Одним із завдань кримінального провадження є повний та неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (ст. 2 КПК України).

Як вбачається з обвинувального акту, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Прокурором в судовому засіданні таке обвинувачення підтримано, зміна обвинувачення, відповідно до ст.ст. 338,341 КПК України, до суду не надходила.

За ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України).

Відповідно до вимог частини 1статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, відповідно дост. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Відповідно дост.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, згідно зіст. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Виходячи з положень ст. 186 КК України, грабіж це відкрите викрадення чужого майна. При цьому викрадення вважається відкритим, якщо воно вчиняється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 186 КК України, характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину.

Крім того, згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.10.2009 р., крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Так, будь-яких ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Отже у судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 були спрямовані на таємне викрадення майна мобільного телефону. Зазначені факти підтверджуються поясненнями обвинуваченого, який з першого засідання визнав, що вчинив крадіжку оскільки наміру на відкрите викрадення телефону у нього не було, і коли він викрав телефон, на нього ніхто не звертав уваги, за ним ніхто не біг та не кричав.. В той час, як потерпілий, на неодноразові виклики до суду не з`явився та не підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті .

Стороною обвинувачення не надано суду переконливих доказів, які б спростували вищевказані доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , а зазначені вище докази є суперечливими, не переконливими та не узгоджуються між собою та з обвинувальним актом, в результаті чого не доводять поза розумним сумнівом вину обвинуваченого у вчиненні відкритого викрадення чужого майна.

При цьому, встановлені у судовому засіданні обставини свідчать, що дії ОСОБА_4 , які були розпочаті так і закінчені як крадіжка, вчинена повторно, повністю охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 185 КК України.

Отже, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 з ч.2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки кваліфікуюча ознака як відкрите викрадення не знайшла своє підтвердження.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин невеликої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, у тому числі і за корисливі кримінальні правопорушення, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має хронічні захворювання.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає наявність хронічних захворювань, його щире , сприяння слідству в розкритті злочину, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який неодружений, за місцем мешкання охарактеризований посередньо, раніше судимий, у тому числі і за корисливі кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став та вчинив нове, корисливе кримінальне правопорушення в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога (синдром залежності.) не працює, має хронічне захворювання, обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання: обставини скоєння кримінального правопорушення та його відношення до скоєного, суд вважає за необхідним призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не надходило, а тому суд не вбачає законних підстав для його обрання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання , зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання його під вартою з 30.12.2020 по 16.10.2021р. включно.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного його затримання для виконання рішення зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання його під вартою з 30.12.2020 по 16.10.2021р. включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 490,35 грн..

Скасувати арешти майна накладені ухвалами Шосткинського міськрайонного суду від 23.12.2020 на мобільний телефон «Dleckview» моделі А-20 та 6 січня 2021р. на куртку із шкірозамінника коричневого кольору

Речові докази : куртку із шкірозамінника коричневого кольору повернути власнику , мобільний телефон «Dleckview» моделі А-20 дозволити власнику використовувати на власний розсуд; диск DVD-R та флеш карту залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міський суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1