УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року

м. Харків

справа № 638/6135/21
провадження № 1 - кп/638/727/22

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000025 від 04 січня 2021 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, із середньо - спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною другої статті 185, частиною третьої статті 15 частини другої статті 185, частиною другої статті 15 частини другої статті 185 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених частиною другої статті 185, частиною третьої статті 15 частиною другої статті 185, частиною другою статті 15 частини другої статті 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, з посиланням на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, встановлені судом під час обрання запобіжного заходу. Вказав на кількість епізодів вчинення нею кримінального правопорушення, за частину з яких вона вже засуджена, та судом постановлено вирок, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, а відтак не має офіційного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків, що доводить її схильність та ризики впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на те, що заявлене прокурором клопотання містить суперечності та прокурором не доведено, що на даний час ризики, передбачені статтею 177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

Розглянувши у судовому засіданні заявлене прокурором клопотання, доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченої, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника про доцільність продовження обвинуваченій строку тримання під вартою, вивчивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема статей 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з частиною першою статті 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до частини першої, четвертої, п`ятої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалою суду стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 30 січня 2022 року включно.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Крім того, суд виходить з того, що незалежно від наявності клопотань суд розглядає питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу відповідно до положень частини третьої статті 331 КПК України.

При визначенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій, суд враховує тяжкість та обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення її винуватості у вчиненні злочину, кількість епізодів вчинення нею кримінального правопорушення, той факт, що 18 серпня 2021 року Дзержинським районним судом стосовно ОСОБА_4 постановлено вирок, який не набрав законної сили, а також дані про особу обвинуваченої, а саме, що ОСОБА_4 офіційно непрацевлаштована, а відтак не має офіційного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків.

Суд вважає, що прокурором також доведено, існування ризиків, зокрема, на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачена, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, наявний ризик її можливого впливу на свідків, а також є достатньо підстав вважати, що обвинувачена може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставини судом встановлено, що ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, які існували при обранні запобіжного заходу, наразі не зменшилися та продовжують існувати, які виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинила корисливі злочини проти власності та завданий розмір матеріальної шкоди, виходячи з наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що були враховані судом при обранні їй запобіжного заходу, та продовжують на цей час існувати, враховуючи дані про особу обвинуваченої, а саме, що у провадженні суду знаходилось десять обвинувальних актів у об`єднаному кримінальному провадженні і стосовно ОСОБА_4 18 серпня 2021 року було постановлено вирок, який не набрав законної сили, яка офіційного джерела доходу не має, незаміжня, осіб на утриманні не має, вчинення останньою злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, суд доходить висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який повністю відповідає меті його застосування та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 166/313/17, від 13 серпня 2020 року у справі № 674/1202/19, від 27 лютого 2019 року у справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

У рішенні від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За таких обставин, зважаючи на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, cвідків не допитано, докази в повному обсязі не досліджено, суд доходить висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 слід продовжити ще на 60 днів, тобто до 19 березня 2022 року.

Разом із тим, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігати спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 194, 197, 369 - 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 березня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня проголошення.

Строк дії ухвали до 19 березня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1