Справа № 202/5984/21
Провадження № 1кс/202/698/2022
УХВАЛА
Іменем України

04 лютого 2022 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000697 від 25 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.
Відповідно до клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000697 від 25 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, в рамках якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Також 02.02.2022 року в дамках даного кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано позовну заяву до підозрюваного про відшкодування моральної шкоди.
Тому слідчий, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення просить накласти арешт, на належний підозрюваному ОСОБА_5 автомобіль «Nissan 200 SX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з обов`язковим позбавленням прав на відчуження, користування та розпорядження.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились. В матеріалах клопотання наявна заява, відповідно до якої слідчий просить розглянути клопотання без його участі.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 від 25 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
В рамках даного кримінального провадження, 21 жовтня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто у вчиненні дій, які виразились у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
В ході досудового розслідування, представники потерплих звернулись до органу досудового розслідування з клопотанням про проведення психологічної експертизи по встановленню розміру моральної шкоди, завданої потерпілим, пов`язаний з загибеллю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНп в Дніпропетровській області ОСОБА_10 дані клопотання задоволено в повному обсязі та в призначено проведення психологічних експертиз по встановленню розміру моральної шкоди, завданої потерпілим.
Також 02.02.2022 року в дамках даного кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_7 подано позовну заяву до підозрюваного про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000 гривень.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить автомобіль «Nissan 200 SX», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні адвокатом ОСОБА_7 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_11 , заявлено цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_5 , про відшкодування морально шкоди та в ході розгляду клопотання встановлено, що майно на яке слідчий просить накласти арешт дійсно належить на праві власності підозрюваному, слідчий суддя доходить висновку, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), необхідно накласти арешт на майно підозрюваного, що належить йому на праві приватної власності, шляхом заборони права розпорядження та відчуження, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України.
Саме такий спосіб накладення арешту на майно, забезпечить потреби досудового розслідування, виправдовує ступінь втручання у права підозрюваного та не матиме негативних наслідків як для самого підозрюваного, так і інших осіб, оскільки заборона розпорядження та відчуження майном не позбавляє права на користування ним.
Слідчий суддя не вбачає необхідності заборони користування рухомим майном, оскільки таке обмеження права власності не відповідає розумності, співрозмірності та не є пропорційним завданням кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), необхідно накласти арешт шляхом заборони права розпорядження та відчуження, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль «Nissan 200 SX», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000697 від 25 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт, шляхом позбавлення права розпорядження та відчуження, на майно що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме: автомобіль «Nissan 200 SX», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1