Провадження № 1-кп/205/42/22
У Х В А Л А
Іменем України

6 квітня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002846 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого інвалідність 1-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
18.02.2012 року близько 20.00 годин водій ОСОБА_3 не маючи документів на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 . який належав СП «Оптіма-Фарм ЛТД», знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку, що складається та координувати свої дії, рухався в Новокодацькому (Ленінському) районі м. Дніпро (Дніпропетровськ) по дворовому проїзду провулку Людмили Сталь з боку будинку № 7 в напрямку вулиці Коробова.

Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку із автомобілем, заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв і, в районі будинку АДРЕСА_2 , скоїв на нього наїзд.

В результаті ДТП ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: в правій потиличній ділянці рани, в правій лобній ділянці садна, внутрішньочерепна травма, великоочагові крововиливи в товщі і по одному із країв твердої мозкової оболонки з ділянками лівої частини мозжечка, очагових крововиливів по одному із країв твердої мозкової оболочки з ділянкою основи мозку зліва, під м`якими мозковими оболочками розповсюджені, багаточисленні поліморфноочагові і околососудні внутрі мозкові крововиливи в лівій лобній, лівій тіменній частині головного мозку, під м`якими мозковими оболочками, очагові, мілкоочагові і околоссудні внутрішньомозкові крововиливи в правій тіменній, правій потиличній області, лівій частині головного мозку, очагових крововиливів під м`які оболочки мозжечка в лівій часті мозжечка, очагових і околососудистих крововиливів в його рідину, отьоку мозкових оболочок і рідини головного мозку, мозжечка, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 454/43-Е від 23.03.2012 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ГАЗ- 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги п.п.2.1 «а», 2.9 «а», 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно яких: 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п.2.9 а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Невиконання п.12.3, згідно висновку експерта знаходиться у причинному зв`язку з наслідками що настали.

Дії ОСОБА_3 , що виразилися у порушенні Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Захисник адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення його підзахисного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, яке обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , віднесене до категорії тяжких злочинів. З дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше десяти років, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, зазначивши, що розуміє, що закінчення строків давності не є реабілітуючою обставиною для закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та закриття щодо нього кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що вона проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки внаслідок його дій загинув її син, але розуміючи імперативні вимоги закону, віднесла вирішення цього питання на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років, що, відповідно до ст. 12 КК України відносить зазначене кримінальне правопорушення до категорії тяжких злочинів. З дня вчиненого ним кримінального правопорушення минуло більше десяти років. Проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України обвинувачений не заперечує.

Обставин, які обумовлюють переривання або зупинення перебігу строків давності у кримінальному провадженні судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № № 0002846 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1