Справа № 202/1365/22
Провадження № 1-кс/202/1121/2022
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого освіту середню, не одруженого, сержанта командира бойової машини третього взводу другого парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебуває кримінальне провадження №0000083 від 26.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що cержант ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, і, проходячи її на посаді командира бойової машини третього взводу шостої парашутно-десантної роти другого парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України близько 09 годин 00 хвилин 18 березня 2022 року, самовільно залишив із виданою йому зброєю - автоматом АКМС-74 № РН9922, місце служби, а саме, район виконання другим парашутно-десантним батальйоном військової частини НОМЕР_1 завдання біля населеного пункту Верхньоторецьке Очеретинської селищної громади Покровського району Донецької області - з метою ухилитися від військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби із зброєю, вчинене в умовах воєнного стану.
28.03.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом затримання, допитами свідків, іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.
Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.
Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за які, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків або інших підозрюваних. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування; вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний вчиняючи дезертирство, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків на бойових позиціях в умовах воєнного стану, що само по собі утворює склад іншого злочину за ст. 403 ч. 3 КК України. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.
Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.
Тому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник підозрюваного підтримав позицію підозрюваного.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебуває кримінальне провадження №0000083 від 26.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.
28.03.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які не викликають розумних сумнівів у цьому і підтверджуються матеріалами проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій: протоколами допиту свідків; протоколом допиту підозрюваного.
Таким чином, при застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею, враховується наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.
Крім того, слідчий суддя вважає наявними ризики переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, незаконного впливу на свідків у кримінальному правопорушенні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчим суддею враховується ступінь тяжкості злочину, у вчиненні котрого підозрюється ОСОБА_4 , який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Враховуються дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий.
Слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю виправданим необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб з часу затримання підозрюваного ОСОБА_4 , тобто з 27 березня 2022 року, з 14 год. 50 хв.
Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою відраховувати з часу затримання, з 27 березня 2022 року, з 14 год. 50 хв.
Утримувати підозрюваного ОСОБА_4 на гауптвахті Донецького загального відділу військової служби правопорядку у Збройних Силах України, розташованої у місті Краматорську.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1