Справа № 521/2488/21
Номер провадження:1-кс/521/898/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР лікаря-психіатра ОСОБА_3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

лікаря-психіатра - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої здійснюється

застосування примусових

заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява представника підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР лікаря-психіатра ОСОБА_3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви вказує, що гр. ОСОБА_4 ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04.06.2020 року (Справа № 945/753/20, Провадження № 1-в/945/73/20) призначені примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання та основної реєстрації.

Примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку гр. ОСОБА_4 надавались з 09.07.2020 по 07.12.2020 року.

Гр. ОСОБА_4 регулярно відвідував дільничного лікаря-психіатра. Отримував необхідне амбулаторне лікування. Його психічний стан зберігався у задовільному стані.

07.12.2020 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів.

На підставі викладеного, лікар-психіатр ОСОБА_3 просить примусові заходи медичного характеру відносно гр. ОСОБА_4 припинити, у зв`язку з поліпшенням його психічного стану та продовжити надання амбулаторної медичної психіатричної допомоги гр. ОСОБА_4 на загальних підставах.

У судовому засіданні представник заявника лікар психіатр ОСОБА_3 , підтримав заяву про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, стосовно ОСОБА_4 , просив її задовольнити, у зв`язку з поліпшенням його психічного стану, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів від 07.12.2020р. Разом з тим, зазначив що йому не відомо погіршиться чи ні психічний стан ОСОБА_4 , у разі припинення ним примусового вживання ліків.

ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні подану заяву підтримали.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення вказаної заяви, оскільки заявником не доведено відсутність ризиків щодо вчинення за умови скасування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 нових суспільно небезпечних діянь, при цьому вказував що заявником не спростовано, що покращення стану здоров`я ОСОБА_4 має тимчасовий характер, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні такої заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Відповідно до ч.2 ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 статті 19 закону України № 1489-III, «Про психіатричну допомогу», питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №(номер не вказано) від 07.12.2021 року ОСОБА_4 має діагноз психічний шизофреноподібний розлад внаслідок поєднаного вживання психоактивних речовин.

Разом з тим, згідно п. № 27 вказаного висновку комісії лікарів-психіатрів, обґрунтуванням припинення примусових заходів медичного характеру, слугувало те, що поведінка ОСОБА_4 станом на 07.12.2020 року носить адекватний соціально та сімейно корисний характер, мислення та сприйняття без психотичних проявів.

На підставі викладеного комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку (п. № 28), що примусові заходи медичного характеру може бути припинено у зв`язку з поліпшенням психічного стану ОСОБА_4 та рекомендовано продовжити надання амбулаторної медичної психіатричної допомоги на загальних підставах.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень вищезазначених нормативних актів питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала.

Отже, примусові заходи медичного характеру скасовуються (припиняються) в порядку, передбаченому статтею 514 КПК України, у зв`язку з одужанням особи чи зміною її психічного стану на такий, що не становить очевидної небезпеки для неї або інших осіб.

При цьому суд бере до уваги, що представник підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР лікар-психіатр ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку стосовно ОСОБА_4 , однак будь-якого обґрунтування поліпшення психічного стану ОСОБА_4 на протязі короткого проміжку часу (з 09.07.2020 року по 07.12.2020 року) не надав.

Більш того, лікар-психіатр ОСОБА_3 зазначив що йому не відомо погіршиться чи ні психічний стан ОСОБА_4 , у разі припинення ним примусового вживання ліків.

Разом з тим, суд звертає увагу, на те, що відповідно до наданого висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру від 07.12.2020 року хоча і вказано, що примусові заходи медичного характеру може бути припинено, однак одночасно все таки рекомендовано продовжити надання амбулаторної медичної психіатричної допомоги на загальних підставах, що на переконання суду вказує на суперечливість висновку комісії лікарів-психіатрів та його передчасність.
Такий висновок комісії лікарів-психіатрів, дає суду підстави стверджувати, що ОСОБА_4 не одужав, та його суспільна небезпечність, у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, продовжує існувати.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його дій і його особи в цілому. Незважаючи на те, що стан його психічного здоров`я покращився, однак не спростовано, що це покращення не має тимчасовий характер, його суспільна небезпека не зменшилася, а готовність ОСОБА_4 до свідомого підтримуючого лікування вдома, що потребує значного самоконтролю та самодисципліни з боку хворого, не ґрунтується на матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, характер і тяжкість психічної хвороби, тяжкість вчиненого суспільно небезпечного діяння, суд вважає за неможливе задоволення заяви, про припинення примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника підприємства «Міський психіатричний диспансер» ОМР лікаря-психіатра ОСОБА_3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1