Справа № 463/8288/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/971/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 , як власника майна, на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23.07.2021, по матеріалах кримінального провадження № 0001413 внесеного в ЄРДР 17.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 КК України, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилученого в ході обшуку,
за участю:
скаржника ОСОБА_6 ,

представника - адвоката ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23.07.2021 задоволено клопотання слідчого Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0001413 від 17 липня 2021 року про арешт майна, яке було вилучено у ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , оскільки вказане майно має значення для кримінального провадження, зберегло на собі його сліди, необхідне слідству для проведення експертизи, а тому просить накласти на таке арешт.

Накладено арешт на :

1) футболку чорного кольору з надписами «moms pins» з переду та «Restaron» з заду;

2) шорти чорного кольору з надписом «dri-fit» із смушками по боках зеленого та сірого кольорів;

3) труси чоловічі сірого кольору з надписом «uomo underwear»;

4) труси чоловічі червоного кольору з білою резинкою в смужку синього та червоного о кольорів;

5) труси чоловічі темно-синього кольору;

6) мобільний телефон з чорним корпусом марки «Nokia» IMEI: НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора «Київстар» серійний код НОМЕР_2 ;

7) мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI: НОМЕР_3 ;

8) мобільний телефон марки «Samsung» моделі «а515f» IMEI: НОМЕР_4 із двома сім-картами мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_5 та «Водафон» НОМЕР_6 .

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що дослідження та збереження вилучених речей має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просив накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні. При цьому слідчим суддею було враховано правову підставу для арешту майна, достатність належних доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, вилучене в ході обушку майно може бути доказом злочину, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема при проведенні експертиз, а також з метою недопущення знищення чи зміни такого, а тому суд вважав, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим. можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому суд вважав, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим.
На вказану ухвалу подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка покликається, що є власником вилученого, за адресою: АДРЕСА_2 , майна, зокрема мобільного телефону марки «Samsung» моделі «а515f» IMEI: НОМЕР_4 із двома сім-картами мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_5 та «Водафон» НОМЕР_6 , а тому просить, в частині накладення арешту на мобільний телефон скасувати та повертути їй. Вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою в цій частині, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону . Вважає, що вимоги ст.ст. 170,173, не були дотриманні у відповідності до закону.

Апелянт звертає увагу на те, що під час проведення обшуку був вилучений її мобільний телефон, що підтверджується фіскальним чеком долученим до апеляційної скарги. Цей телефон досі перебуває у її власності. Його не було визнано речовим доказом до цього часу тому до кримінального провадження не має жодного стосунку. У телефоні є дві сім-карти з номерами її контактів та її особистих даних. Жодних перешкод органам досудового розслідування вона не чинить, при потребі телефон буде надано слідству для проведення необхідних слідчих дій.
Заслухавши доповідь судді, міркування ОСОБА_6 , підтримане її представником - адвокатом ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційні вимоги, обговоривши доводи наведені в клопотанні про накладення арешту на майно, вивчивши матеріали провадження надані суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг у відповідності до вимог ст. 404 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Також, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна.
Завданням кримінального провадження повинні досягатися таким чином щоб до жодної особи не було застосовано необґрунтованого процесуального примусу (ст. 2 КПК України).

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні в якості речового доказу (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (наприклад, Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69).

При винесенні ухвали судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього доказів в матеріалах кримінального провадження.

З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, відомості про яке 17.07.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001413, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152 КК України відносно ОСОБА_10 .
Слідча Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001413 від 17 липня 2021 року про арешт майна, яке було вилучено у ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , оскільки вказане майно має значення для кримінального провадження, зберегло на собі його сліди, необхідне слідству для проведення експертизи.

Слідчий суддя своє рішення мотивує тим, що вилучені під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_2 речі мають доказове значення, оскільки містять інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Як з`ясовано в суді апеляційної інстанції, вилучений в ході обшуку мобільний телефон марки «Samsung» моделі «а515f» IMEI: НОМЕР_4 із двома сім-картами мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_5 та «Водафон» НОМЕР_6 , у даному кримінальному провадженні речовим доказом не визнаний, слідством з мобільним телефоном проведенні необхідні слідчі дії і, на даний час, необхідності його тримання при матеріалах кримінального провадження немає необхідності.

Зважаючи на вищезазначене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчої у накладені арешту на майно, яке вилучене за адресою : АДРЕСА_2 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, однак на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відпала необхідність у вилучені мобільного телефону марки «Samsung» моделі «а515f» IMEI: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , згідно долучених до апеляційної скарги документів.

Згідно ч.3 п.2 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відтак з врахуванням зазначеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчої про накладення арешту на вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.07.2021, по матеріалах кримінального провадження № 0001413 внесеного в ЄРДР 17.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 КК України, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилученого в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , що погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0001413 від 17 липня 2021 року про арешт майна.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0001413 від 17 липня 2021 року на майно, вилучене 21.07.2021 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме на:

1) футболку чорного кольору з надписами «moms pins» з переду та «Restaron» з заду;

2) шорти чорного кольору з надписом «dri-fit» із смушками по боках зеленого та сірого кольорів;

3) труси чоловічі сірого кольору з надписом «uomo underwear»;

4) труси чоловічі червоного кольору з білою резинкою в смужку синього та червоного о кольорів;

5) труси чоловічі темно-синього кольору;

6) мобільний телефон з чорним корпусом марки «Nokia» IMEI: НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора «Київстар» серійний код НОМЕР_2 ;

7) мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI: НОМЕР_3 ;

Вилучений під час обшуку мобільний телефон марки «Samsung» моделі «а515f» IMEI: НОМЕР_4 із двома сім-картами мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_5 та «Водафон» НОМЕР_6 - повернути власниці ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: