справа № 399/448/21
провадження № 1-кп/399/74/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року смт Онуріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка кримінальне провадження №0000647 від 07.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, освіта повна загальна середня, офіційно неодружений, офіційно непрацюючий, має на утриманні неповнолітнього сина 2008 року народження, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 28.12.2011 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 17.09.2014 року на підставі ухвали Балаклійського суду Харківської області умовно - достроково з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 19 днів; 2) 21.12.2015 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільнився 19.12.2016 року на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.12.2016 року із застосуванням ст. 81 КК України умовно - достроково з невідбутим строком 3 місяці 12 днів; 3) 06.09.2017 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 297 КК України, на 4 роки та 4 місяці позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
встановив:
ОСОБА_3 вчинив корисливе кримінальне правопорушення - злочин, проти власності за наступних обставин.

06.06.2021 року приблизно о 20-30 годині ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до належної ОСОБА_5 недіючої будівлі «Дім Молитви», яка розташована по вул. Станіслава Кохна , 1 в сел. Павлиш Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу через проєм у вікні проник до недіючої будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована по АДРЕСА_1 , де взяв до рук, після чого таємно викрав, сталеві двері від сейфу вагою 59,90 кг вартістю 5 грн. 40 коп. за один кілограм металобрухту чорного металу на суму 323 грн. 46 коп., які через вказаний віконний проєм переніс із приміщення вказаної будівлі та не маючи фізичної змоги самостійно перенести вказані двері далі, залишив їх на поверхні землі біля стіни будівлі. Після цього ОСОБА_3 з метою транспортування вищевказаних дверей до місця свого проживання звернувся за допомогою до знайомого ОСОБА_6 , якого ввів в оману щодо правомірності своїх дій, повідомивши, що вищевказані сталеві двері від сейфу належать йому. Далі 07.06.2021 року, приблизно о 00-35 год. ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним умислом, разом з ОСОБА_6 прийшов до недіючої будівлі «Дім Молитви» розташованої за вищевказаною адресою, біля якої знаходилися належні ОСОБА_5 вищевказані двері від сейфу, де ОСОБА_3 з метою закінчення вчинюваного ним злочину разом із ОСОБА_6 взяли до рук вказані двері та намагався із викраденим зникнути з місця вчинення злочину та виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено із причин які не залежали від його волі так як його протиправні дії біля вказаної будівлі були виявлені та припинені працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна поєднаний з проникненням у інше приміщення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення не оспорював, зазначив про бажання давати суду показання.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу та порядку дослідження доказів, враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та не оспорював фактичних обставин вчинення злочину, які викладені в обвинувальному акті, інші учасники судового процесу також не оспорювали фактичних обставин справи та не заперечували щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в судовому засіданні визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. З огляду на зазначене, судом ухвалено наступний обсяг та порядок дослідження доказів - допит обвинуваченого та дослідження характеризуючих даних щодо обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду наступні показання, що 06.06.2021 року близько 21:00 год. він через вікно із тильної сторони будівлі проник в приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , яким є недіюча будівля "Дім Молитви", де побачив сталеві двері від сейфа, які через віконний проєм виніс та відтягнув і положив на землі біля приміщення, а сам пішов до знайомого ОСОБА_6 , щоб останній допоміг принести двері, які обвинувачений мав намір в подальшому здати на пункт прийому металобрухту. Повідомив суду, що ОСОБА_6 у нього не розпитував жодних подробиць по його проханню, а він ОСОБА_6 повідомив, що двері належать йому. Також зазначив, що окрім зазначених сталевих дверей від сейфа, у вказаному приміщенні був ще і сейф. Повідомив, що двері вагою були близько 50 кг і сам би він їх не доніс. 07.06.2021 року близько 00:35 год. ночі він прийшов із ОСОБА_6 до приміщення вказано будівлі, щоб забрати двері і збиралися вже нести двері, але був зупинений на місці працівниками поліції, після чого виїхала на місце події слідчо-оперативна група, та працівники поліції вилучили двері, і місце їх знаходження наразі йому невідоме.

Також обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що розкаявся у вчиненому, усвідомлює, що вчинив неправильно, пояснив, що так сталося, і в майбутньому не бажає вчиняти подібних дій. У потерпілого під час судового засідання попросив вибачення за вчинене, просив суд його сильно не карати.

Обвинувачений погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, надав суду показання та не оспорював фактичних обставин по пред`явленому обвинуваченню, а прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна поєднаний з проникненням у інше приміщення, а тому суд його дії кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, у тому числі досудову доповідь складену відносно обвинуваченого, суд приходить висновку, про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, доведена повністю.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, беручи до уваги вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Нормами ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належать до тяжких злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, офіційно непрацевлаштований, офіційно неодружений, на утриманні є малолітній син, 2008 року народження, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП "Онуфріївська ЦРЛ" не знаходиться, за медичною допомого не звертався. За місцем проживання компроментуючими матеріалами на гр. ОСОБА_3 . Павлиська селищна рада на час видачі довідки, 18.06.2021 року, не володіє.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, - не встановлено.

У відповідності до ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

У відповідності до інформації наданої начальником Онуфріївського РС філії ДУ "Центр пробації" в Кіровоградській області 17.06.2021 року №31/18/701-21 судом встановлено, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 06.09.2017 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 297 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, знятий з обліку 29.09.2020 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, відповідно до ухвали Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 16.09.2020 року.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотиви вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав повністю себе винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, в судовому засіданні попросив вибачення у потрепілого, враховуючи інформацію щодо обвинуваченого зазанчену у досудовій доповіді, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, характеризуючі дані щодо обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не було заявлено.

Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та на підставі п.2 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речовий доказ сталеві двері від сейфу вилучені 07.06.2021 року в ході проведення огляду місця події ділянки місцевості прилеглої до будівлі «Дім Молитви» по вул. С.Кохна, 1 в сел. Павлиш Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Речовий доказ один DVD-R диск NANOTEX 16X 4.7 GB/120 min. на якому мається відеозапис проведення слідчого експерименту від 22.06.2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000647 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1