Справа № 183/6449/21
№ 1-кп/183/1297/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000064 від 14 листопада 2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого слюсарем в ТОВ «Агро-Альянс», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав разом зі своїм законним представником матір`ю ОСОБА_6 відповідну заяву.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.09.2021 року, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За результатами спрощеного провадження встановлено, що 14 листопада 2020 року приблизно о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_3 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_3 , де у нього на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, виник конфлікт з ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Цього ж дня, а саме 14 листопада 2020 року приблизно о 18 годині 55 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , на ґрунті раніше виниклого конфлікту з останнім, тримаючи в правій руці невстановлений в ході досудового розслідування предмет, який він взяв із собою з власного будинку, наніс ним один удар ОСОБА_5 в область лівої половини грудної клітини.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді непроникаючого колото - різаного поранення лівої половини грудної клітини, які відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.
Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття; та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжує покарання, судом не встановлено.
Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання та реєстрації характеризується посередньо, офіційно працевлаштований.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту чи обмеження волі, оскільки зазначені види покарання передбачають реальну ізоляцію особи, тому суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 офіційно працевлаштований, буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого. З цих же підстав суд не вважає доцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді виправних чи громадських робіт.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1