Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1063/21
Номер провадження: 1-кп/511/51/22
20.01.2022 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:

судді - доповідача - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури про подовження строку тримання під вартою та клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суклея Слободзейського району, Республіки Молдови, особа без громадянства, офіційно не працюючого не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000008 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав ризики необґрунтованими та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 подав суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу та надання йому медичної допомоги, а саме просив зобовязати працівників слідчого ізолятора, де його утримують забезпечити йому проведення медичного обстеження лікарями психіатра та офтольмолога. Також обвинуваченим ставиться питання щодо місця знаходження його особистих речей та їх повернення йому.

Своє клопотання обвинувачений підтримав в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо зміни запобіжного заходу, оскільки наполягав на тому, що ризики не відпали, щодо медичного обстиеження, залишив на розсуд суду.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана обвинуваченому ОСОБА_6 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, та даних про особу обвинуваченого.

Суд вважає, що на теперішній час існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші злочини. Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, ризик чого є реальним та дійсним

На даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою відпала, оскільки судовий розгляд триває і суд наразі досліджує докази сторони обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші злочини.

Оцінивши зазначені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, оскільки обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 в подальшому належить утримувати під вартою, підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, тому з урахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, доцільним є продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 60 днів.

Крім того, колегія суддів, враховуючи все вище наведене, дійшла висновку щодо відмови в задоволені клопотання обвинуваченого в частині зміни запобіжного заходу. Проте, колегія суддів вважає за можливе клопотання в частині надання йому медичної допомоги задовольнити та зобовязати працівників Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України забезпечити обвинуваченому ОСОБА_6 належне медичне обстеження лікарями психіатра та офтальмолога.

Щодо заявленого в клопотані питання про вирішення особистих речей обвинуваченого, колегія суддів вирішила відмовити, оскільки воно заявлено передчасно.

На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_6 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про подовження строку тримання під вартою обвинуваченому, - задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 20.03.2022 року включно.
Клопотання обвинуваченого задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" обстежити та при необхідності забезпечити надання необхідної медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_6 лікарями психіатром та офтальмологом, в тому числі і в закладах, охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, згідно затвердженого переліку та повідомити суд про результати.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури, ОСОБА_6 - для відома.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду, відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3