ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6909/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/917/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2020 року відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 11.12.2014 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 2 роки;
2) 29.05.2015 року Вовчанський районним судом Харківської області за ч. 2, 3 ст. 185 , 70,71 КК України до 4 років позбавлення волі;
3) 01.10.2015 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185,71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 18.09.2019 року звільнений умовно-достроково на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова, не відбутий строк 4 місяця 6 днів;
4) 27.04.2020 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі (вирок набув законної сили);
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання;
5) 13.07.2020 року Вовчанським районним судом Харківської області ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом частково приєднання покарання за сукупністю злочинів, до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 27.04.2020 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно вироку ОСОБА_7 , 06.01.2020 року, приблизно о 04:00 годині, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, незаконно проник на територію гаражного кооперативу «Жигулі-5», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Повздовжня,7, де реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, збив замок, за допомогою заздалегідь підготовленої монтировки, з гаражних дверей навісний замок та незаконно проник до гаражу № НОМЕР_1 , звідки викрав майно, а саме: 1) гаражні металеві ворота, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від31.03.2020, визначити вартість не представилось можливим, оскільки потерпілий не надав повні товарні характеристики; 2) металевий стіл під деталі з металевими шухлядами розмірами 1,10x2,00 см, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 900 грн., 3) металевий стелаж на 6 відділів для зберігання консервації, висота 3 м, ширина 3 м, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 1100 грн., маючи намір розпорядитися ними в подальшому на власний розсуд. Після цього, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, звернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

08.01.2020 року, в нічний період часу, точний час встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 незаконно проник на територію недобудованого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який огороджений парканом, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаного будинку, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу через відкриті двері проник до недобудованого будинку звідки здійснив крадіжку майна, а саме: 1) газовий лічильник Itron Gallus G4, вартість якого, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 900 грн., 2) електролічильник, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 визначити вартість не представилось можливим, оскільки потерпілий не надав повні товарні характеристики. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 900 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

19.01.2020 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 незаконно проник на будівельну площадку, яка огороджена парканом та розташована за адресою: АДРЕСА_3 , переліз через неї та маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаної будівельної площадки, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно, збив замок, за допомогою монтировки, яка знаходилась неподалік, з дверей будівельного вагончика та незаконно проник до вагончика, звідки здійснив крадіжку майна, а саме: 1) зварювальний інверторний апарат «Патон» в робочому стані, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 3100 грн.; 2) зварювальний інверторний апарат «Дніпро», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 1880 грн.; 3) кутова шліфувальна машина 230 «Макіта», вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 1900 грн.; 4) кутова шліфувальна машина 230 «BOSCH», вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 1700 грн.; 5) перфоратор «BOSCH», вартість якого, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 1700 грн.; 6) перфоратор «BOSCH», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 1700 грн. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 11980 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

06.02.2020 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 незаконно, шляхом вільного доступу проник до тамбурного приміщення будинку АДРЕСА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаної тамбурного приміщення, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно, з тамбурного приміщення здійснив крадіжку майна, а саме: 1) дитячий самокат металевого кольору з блакитними ручками і колесами, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 500 грн.; 2) велобег ТМ Speed Racerl4, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 750 грн. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1250 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

12.02.2020 року, приблизно о 18 год. 20 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні супермаркету АТБ, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Маряненко, 4, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу з ячейки камери зберігання вищевказаного супермаркету, здійснив крадіжку жіночу сумки з тканини на змійці з надписом «Tess», згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 визначити вартість не представилось можливим, оскільки потерпілий не надав повні товарні характеристики, належної ОСОБА_12 , в якій знаходилось наступне майно, а саме: 1) косметичка, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 визначити вартість не представилось можливим, оскільки потерпілий не надав повні товарні характеристики; 2) манікюрні ножиці із нержавіючого матеріалу, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 100 грн.; 3) манікюрні ножиці із нержавіючого матеріалу з округленим кінцем, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 100 грн.; 4) щипці для брів, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 50 грн.; 5) щипці для брів, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 50 грн., 6) щипці для брів з візирунком у вигляді квітів, вартість якого, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 50 грн.; 7) лак для нігтів з блискітками в кількості 2 штуки, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 визначити вартість не представилось можливим, оскільки потерпілий не надав повні товарні характеристики; 8) манікюрні «кусачки», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 75 грн.; 9) манікюрні «кусачки», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 75 грн.; 10) зарядний пристрій для мобільного телефону НТС, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 100 грн.; 11) балетки шкіряні, б/у, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 260 грн.; 12) вітаміни БАД «Тяньши», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 визначити вартість не представилось можливим, оскільки потерпілий не надав повні товарні характеристики; 13) крем для рук «Ушастий нянь», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 - визначити вартість не представилось можливим, оскільки потерпілий не надав повні товарні характеристики. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 860 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

В ніч з 20.02.2020 на 21.02.2020 року, точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , незаконно проник на територію недобудованого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який огороджений парканом, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаного будинку, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно, шляхом розбиття віконного скла, проник до недобудованого будинку, звідки здійснив крадіжку майна, а саме: 1) електрочайник білого кольору, об`єм 1,7 л., фірми «Vitek» вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 200 грн.; 2)ножівка по металу вартість якого, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 150 грн.; 3) ножівка по дереву вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 130грн ; 4)перфоратор фірми «BOSH», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 1700 грн. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2180 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

26.02.2020 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в другому під`їзді б. АДРЕСА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно, збив навісний замок на дверях підсобного приміщення, звідки здійснив крадіжку майна, а саме: 1) дрель -міксер CPDM-16/1500F Craft, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 1100 грн.; 2) розчинник для фарби «646» 5 літрів, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 354 грн. Після цього, ОСОБА_13 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1454 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

02.03. 2020 року, в нічний час, ОСОБА_15 , знаходячись по вул. Лермонтівська, 14/16 в м. Харкові, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаної будівельної площадки, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно, збив за допомогою каменю навісний замок на дверях гаража № НОМЕР_2 , таким чином незаконно проник до вищевказаного гаражу, звідки здійснив крадіжку майна, а саме: резину для автомобіля пехеп nfera sul розмір 225/45/18, вартість якого, згідно з висновком судово- товарознавчої експертизи №91 від 31.03.2020 складає 1600 грн. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на суму 1600 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

В апеляційних скаргах:

Обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити йому менш суворе покарання.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що суду апеляційної інстанції належить взяти до уваги що він співпрацював з органом досудового розслідування в частині розкриття скоєних ним злочинів, чиро покаявся у скоєному та визнав свою провину.

Також, обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року).

Прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України - у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 13.07.2020 більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71,81 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 01.10.2015 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність оскільки відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК, так і ст. 71 КК: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку (в даному випадку це злочини за ч.3 ст.185 КК); після чого за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, підтримав апеляційну скаргу, прокурора у кримінальному продаженні, обвинувачного ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу та частково підтримав апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріал провадження колегія су ддів приходить до наступного .

Дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з резолютивної частини вироку обвинуваченому ОСОБА_7 спочатку призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України, потім на підставі ст. 71,81 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 01.10.2015 року, а потім визначено остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням вироку Вовчанського районного суду Харківської області від 13.07.2020 року.

Проте такий підхід до призначення покарань не ґрунтується на законі.

Так відповідно до ч.6 п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення покарання» - коли після постановления вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановления першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановления першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановления першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Аналогічна позиція викладена Верховним судом України у постанові від 25.06.2018 у справі № 511/37/16-к.

Таким чином покарання ОСОБА_7 мало б бути призначено наступним чином:

Спочатку за ч.3 ст. 185 КК України, потім за сукупністю злочинів згідно правил ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Вовчанського районного суду Харківської області від 13.07.2020 року, а потім а потім остаточно за правилами ст. 71, 81 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вироку Вовчанського районного суду Харківської області від 01.10.2015 року.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни або скасування судового рішення.

При цьому, в даному конкретному випадку колегія суддів вважає доцільним при призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а не часткового складання покарань, як визначив суд першої інстанції.

За таких обставин остаточне покарання ОСОБА_7 має бути більш м`яким та повинно складати 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Щодо вимог обвинуваченого стосовно застосування до нього положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року), то вони є безпідставними, виходячи з насутпного.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Редакція вказаного закону втратила чинність 21 червня 2017 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

В той же час 21.06.2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до якого частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Оскільки ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення після 20.06.2021 року застосування до нього положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) не грунтується на законі.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні зі зміненими доводами задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2020 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 13.07.2020 більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71,81 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 01.10.2015 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а особою, яка тримається піж вартою в той же строк з дня отримання судового рішення.

Головуючий

Судді