Провадження № 1-кп/522/2494/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002603 від 16.05.2017 р. відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з вищою освітою, вдовця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в грудні місяці 2000 року ОСОБА_6 почала проживати у квартирі АДРЕСА_2 . В цей час у квартирі АДРЕСА_3 уже проживав ОСОБА_3 разом із своєю сім`єю.
Під час проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_4 після 01 січня 2010 року, більш точного часу слідством не встановлено, між ними неодноразово виникали конфлікти.
В серпні місяці 2010 року, точної дати досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне збирання та зберігання конфіденційної інформації відносно ОСОБА_6 ..
З метою реалізації свого наміру направленого на незаконне збирання та зберігання конфіденційної інформації відносно ОСОБА_6 , в серпні місяці 2010 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 на власному балконі квартири АДРЕСА_3 встановив технічний засіб, а саме камеру відеоспостереження, яку приховав у гіллі винограду.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збирання та зберігання конфіденційної інформації, ОСОБА_3 , незаконно використовуючи камеру відеоспостереження, яку приховав у гіллі винограду на своєму балконі та діючи умисно, в порушення ч. 2 ст. 32 Конституції України, незаконно збирав та зберігав до 20 жовтня 2018 року конфіденційну інформацію про ОСОБА_6 та її приватне життя.
Так, ОСОБА_3 , будучи усвідомленим, що перебування ОСОБА_6 у її власній квартирі АДРЕСА_2 являється конфіденційною інформацією і не має публічного характеру, містить відомості про її приватне та інтимне життя, особисту та сімейну таємницю, розголошення яких передбачає встановлений законом порядок або може використовуватись виключно за особистої згоди громадянина, через незаконне використання технічних засобів відеоспостереження незаконно збирав і зберігав шляхом запису на носій, призначений для зберігання цифрової інформації, конфіденційну інформацію про перебування ОСОБА_6 у її власній квартирі.

Позиція учасників судового розгляду.

Під час судового засідання ОСОБА_6 надала суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, не заперечив про звільнення його від кримінальної відповідальності із підстав вказаних у ст. 49 КК України.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_4 не заперечували проти клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, тобто у незаконному збиранні, зберіганні конфіденційної інформації про особу, що карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ст. 12 КК вищевказане кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті (у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із постановою судді Касаційного кримінального суду Верховного суду по справі №760/18016/15-к від 19.04.2019 року, "Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності."
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК обчислення строку давності починається з дня скоєння злочину. Часом скоєння злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або допущення бездіяльності. Отже, днем скоєння злочину, за ст. 49 КК, слід уважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або допущено бездіяльність, які є ознаками об`єктивної сторони складу злочину.
З урахуванням того, що діяння, яке ставиться в провину ОСОБА_3 , мало місце з серпня 2010 року до 20 жовтня 2018 року, на даний час пройшло три роки з моменту вчинення кримінального правопорушення, а обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючих обставин, суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 283 - 288, 314, 315, 368 - 372 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження в порядку ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 182 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України в редакції від 06 жовтня 2018 року.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002603 від 16.05.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: