Справа № 331/5023/21
Провадження № 1-кп/331/578/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 від 17 березня 2020 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, розлучений, що має на утриманні неповнолітню дитину син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації місця проживання, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
17.03.2020 року приблизно о 11 год. 05 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_2 , помітив на землі полімерний зіп пакет, та дослідивши який зрозумів, що в зазначеному згортку знаходиться психотропна речовина 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP). Після чого, ОСОБА_4 поклав вищевказаний полімерний зіп пакет до правої кишені штанів та став незаконно зберігати при собі, розуміючи, що дана речовина є психотропною, обіг якої заборонено.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст.ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВСР від 15.02.1995 року (зі змінами), продовживши пересуватися пішим ходом вздовж будинку АДРЕСА_2 .
Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свій умисел на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, зберігав його безпосередньо при собі до того часу, як біля будинку 47 по вулиці Академіка Амосова м. Запоріжжя об 11 годині 30 хвилин вищевказаний полімерний зіп пакет, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, було виявлено та вилучено працівниками поліції.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи №7-883 від 06.04.2020 року: у складі кристалічної речовини білого кольору, наданого на дослідження, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он (PVP), маса якої склала 0,1565 г ( в перерахунку на основу), яку ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі, без мети збуту.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, який кваліфікується як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

ІІ. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що минулого року, у першій половині дня, він йшов на роботу у напрямку від автовокзалу до вул. Базарної, і біля тротуару побачив зіп_пакет із білою речовиною. Він зрозумів, що це психотропна речовина «сіль», оскільки вживав такі речовини раніше на постійній основі, а тому поклав її до кишені, щоб пізніше вжити. Після цього він продовжив рух тією ж вулицею, і його зупинили працівники поліції та виявили в нього «сіль» в зіп-пакеті, яку він добровільного віддів. У вчиненому розкаюється, зрозумів протиправність своїх дій, вказує що більше протиправних дій вчиняти ніколи не буде, наркотичні засоби більше вживати не буде.

Захисник не заперечував винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просив врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

IІІ. Дослідженні докази.
На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, захисник та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

ІV. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є проступком .

V. Призначення покарання.
При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває,неодноразово протягом 2020 року оглядався лікарем наркологом, має місце проживання, розлучений, на утриманні має малолітнього сина 2012 року народження, є особою раніше не судимою, згідно пояснень має неофіційне місце роботи, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до проступку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Санкцією частини першої ст. 309 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді обмеження волі, передбачений загальною частиною КК України.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений має соціальні зв`язки, має місце роботи (хоч і неофіційне), що свідчить про наявність легального джерела прибутку, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведені судово-хімічна експертиза, висновок №7-883 від 06.04.2020 року, вартість якої складає 628 гривень 04 копійки, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 628,04 грн. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .
З цих підстав,
Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:
-речовину в спец пакеті №3835558 з залишками об`єкту масою 0,1771 г, що містять у своєму складі PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он )разом з попереднім упакуванням, - передані на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.
- флеш-накопичувач «Kingston» в корпусі чорного кольору, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1