У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчої ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2020 року за № 0000167, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стара Мощаниця Здолбунівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді виконувача обов`язків заступника начальника Виноградівського міжрайонного управління водного господарства,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо важливих справ слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 10.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
У клопотанні зазначено, що внаслідок неналежного виконання начальником Виноградівського МУВГ ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, що виразилось в підписанні з фізичними особами підприємцями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 договорів про надання послуг з розчистки русла р. Тиса біля с. Тисобекень Виноградівського району Закарпатської області, за відсутності дозволу Держгеонадра України державним інтересам завдано збитків на суму 27521424 гривень, що є тяжкими наслідками відповідно до КК України, оскільки сума завданої шкоди в 250 разів і більше перевищує встановлений на 2020 рік неоподаткований мінімум доходів громадян. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, - службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, кваліфікуючою ознакою якої є спричинення тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам.
Слідча у клопотанні також зазначила, що вагомість зібраних стороною обвинувачення доказів, тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вид та розмір покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчать про те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідча зазначає, що виходячи з системного аналізу змісту та характеру альтернативних та більш м`яких ніж цілодобовий домашній арешт запобіжних заходів, жоден із них не здатний унеможливити уникнення ризиків, зазначених у клопотанні.
З огляду на викладене слідча просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. В обґрунтування заперечень посилався на необґрунтованість клопотання слідчої, стверджував, що події злочину взагалі не має. Зокрема, звернув увагу на те, що його підзахисний у період з березня 2016 року по грудень 2020 року взагалі не працював на посаді начальника Виноградівського МУВГ, а також на ту обставину що у фізичних осіб-підприємців ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в наявності були погодження щодо проекту розчистки русла річки «Тиса». Окрім цього додав, що ОСОБА_9 не розпочинав виконання робіт з розчистки русла річки «Тиса», не допустив неналежного обліку дотримання природоохоронного законодавства, не допускав фізичних осіб-підприємців до виконання вказаних будівельних робіт, не наділений контролюючими функціями, що пов`язані з виконанням робіт з розчистки русла р. Тиса. Захисник зауважив, що русло р. Тиса біля с. Тисобекень Виноградівського району Закарпатської області не являється родовищем піщано-гравійної суміші. Разом з цим, адвокат стверджував, що стороною обвинувачення не наведено будь-яких доказів на підтвердження реальності ризиків, на які вони посилались у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 03.09.2020 року підтверджено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 240 КК України.
З повідомлення про підозру від 20.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме в службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, кваліфікуючою ознакою якої є спричинення тяжких наслідків охоронюваним законом
державним інтересам.
Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 (ч. 2 ст. 367 КК України) є нетяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а отже підозра у вчиненні даного злочину може спонукати його до уникнення відповідальності, в тому числі шляхом переховування від органу досудового розслідування, прокурора та суду, а відтак, враховуючи вагомість зібраних у процесі досудового розслідування доказів, слідчий суддя констатує, що слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про необхідність врахування судами суворості покарання при оцінці переховування від суду чи скоєння іншого злочину свідчить і позиція Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці такого ризику.
Існує на даному етапі і ризик впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки перебування підозрюваного на волі, не виключає ймовірність того, що він не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та іншими учасниками, яким відомі обставини вчинення злочину, у вчиненні якого останній підозрюється може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з
метою уникнення від кримінальної відповідальності.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, та прийшов до висновку, що сторона обвинувачення довела, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику. Разом з цим, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, доведених у ході судового засідання, обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати житло у нічний час буде достатнім та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи встановлені у ході розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України з огляду на те, що прокурором не доведено необхідність покладення на підозрюваного обов`язку, передбаченого п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також обов`язку щодо заборони відлучатися із місця проживання в нічний час доби, з огляду на те, що ст. 194 КПК України не передбачено такого обов`язку, а по суті він є тотожним до обраного запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.176, 178, 179, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 20 жовтня 2021 року включно, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у нічний час доби з 23:00 год. вечора до 06:00 год. ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Дата та час оголошення повної ухвали 16 год. 00 хв. 07 вересня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1