Справа № 204/8564/21
Провадження № 1-в/204/1289/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 1009 від 26 жовтня 2021 року, зазначено про те, що психічний стан залишається нестабільним, характеризується наявністю актуальних, афективно забарвлених маячних ідей переслідування, збитку, буденних відносин на адресу конкретних осіб. Зберігаються емоційні розлади: спалахливість, дратівливість. Виявляються виражені формальні порушення мислення у вигляді паралогічності, витіюватості суджень, зісковзувань. Продовжує дисимілювати агресивну поведінку в минулому (коли вдарив сусіда сокирою, ходив з вилами, розбив скло в автомобілі), описану в медичній документації, шляхом заперечення. Необхідності лікування не розуміє. Психічно хворим себе не вважає. Жаль з приводу скоєного не висловлює, тяжкості і протиправності не усвідомлює. За таким станом пацієнт продовжує зумовлювати особливу небезпеку для оточуючих. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Особа, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснив, що він знаходиться на лікуванні з 2019 року. Його з 2019 року лікують одні й ті ж лікарі, вони не змінюються. На даний час його психічний стан змінився на краще, однак це пов`язано не з тим, що він приймає ліки. Попав він до лікарні із-за того, що на нього лікар швидкої написала заяву, однак його дії не були злочином, а були лише самозахистом. Напередодні цих подій його сестра привезла воду на дачу. Вранці наступного дня він вийшов на вулицю щоб подивитись на дорогу, в цей час на нього виїхав автомобіль, який він перепригнув, після чого його побили. Він в той час був з сокирою в руках. Його постійно переслідували.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просила задовольнити, пояснивши, що на сьогоднішній день ОСОБА_3 становить особливу небезпеку для оточуючих.
Прокурор ОСОБА_4 вважала необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 .
Адвокат ОСОБА_5 залишив розгляд заяви на розсуд суду.
При вирішенні питання, щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, суд врахував висновок комісії лікарів психіатрів згідно якого, за останні шість місяців психічний стан залишався нестабільним: маячні ідеї переслідування, збитку, буденних відносин на адресу конкретних осіб зберігали свою актуальність для пацієнта. При обговорення хворобливих переживань помітно афектувався, був впевнений в їх реальності. Повідомляв: «міліціонери, які брали участь у моєму затриманні в 1998 році, переслідували мене, один з них жив на моїй вулиці, а потім спеціально переїхав жити поблизу моєї дачі… вони слідкували за мною, переписувалися по інтернету, відстежували де я знаходжусь… хотіли відібрати мою дачну ділянку, закидали мені у вікно запальні гранати… у мене є фото». Маячні ідеї переслідування на адресу лікаря закладу на поведінку пацієнта не впливали, маячна фабула тенденції до розширення не мала. Зберігались емоційні розлади: спалахливість, дратівливість. Виявлялись виражені формальні порушення мислення у вигляді паралогічності, витіюватості суджень, зісковзувань. Продовжував дисимілювати агресивну поведінку в минулому (коли вдарив сусіда сокирою, ходив з вилами, розбив скло в автомобілі), описану в медичній документації, шляхом заперечення. Вважав себе потерпілим, вбачав злочинний умисел міліції в тому, що потрапив на примусове лікування. Формального погоджувався з необхідністю лікування, але пояснював це не наявністю хронічного психічного захворювання, а тим, що його «підсадили на ліки, то ж тепер доведеться приймати їх, бо є залежність». Психічно хворим себе не вважав. Жаль з приводу скоєного не висловлював, тяжкості і протиправності не розумів.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1