Справа № 487/1/22
Провадження № 1-кс/487/273/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2022 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2022 року слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучене 02.01.2022 року під час складання протоколу затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, в порядку ст. ст. 208-211, 213 КПК України майно, а саме: грошові кошти купюрами номіналом 200 гривень в кількості 2 шт., номіналом 100 гривень в кількості 2 шт., номіналом 50 гривень в кількості 5 шт., номіналом по 10 гривень в кількості 3 шт., номіналом 5 гривень в кількості 1 шт, на загальну суму 885 гривень, які упаковано в сейф-пакет № SUD2002338, мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, з пошкодженим екраном ІМЕІ: НОМЕР_1 , запальнички в кількості 4 шт., 2 мотка проволоки, ключі в кількості 3 шт. упаковано в спеціальний пакет № SUD 2002337.

Підставою звернення стало те, що вищевказані предмети, вилучені під час огляду місця події, мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на майно з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні Слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 02.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2022 в період часу з 01 години 30 хвилин по 02:30 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування на теперішній час не встановлено, у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , виник спільний злочинний умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 та оберненням вказаного майна на свою користь.

З метою реалізації виниклого злочинного умислу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. 6-а Ялтинська у місті Миколаєві Миколаївської області, підійшли до ОСОБА_7 та розпочали розмову з останнім, в ході якої умисно, протиправно, маючи корисливий умисел, спрямований на вимагання передачі грошових коштів, розуміючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи їх настання, демонструючи предмет конструктивно схожий на розкладний ніж, який потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, застосовуючи насильство, що виражалось в нанесенні щонайменше 2-х ударів по голові та шиї, почали вимагали під приводом вирішення виниклого словесного конфлікту передати грошові кошти.

Через незначний проміжок часу, знаходячись біля будинку № 11 по вулиці 6-а Ялтинська у місті Миколаєві, потерпілий ОСОБА_7 побоюючись за своє життя, під погрозою фізичної розправи та нанесення тілесних ушкоджень, діючи під психологічним та фізичним тиском стосовно передачі грошових коштів повідомив, що на банківському рахунку потерпілого у КБ «Приватбанк» знаходяться грошові кошти в розмірі 1500 гривень. У подальшому погодившись з вимогами вимагачів ОСОБА_7 з метою збереження власного життя та здоров`я, у супроводі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 направився до банкомату КП «Приватбанк», який розташований по проспекту Богоявленському 21 у місті Миколаєві, де здійснив зняття грошових коштів в розмірі 2500 гривень. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , заволодівши вищевказаними грошовими коштами з місця вчинення злочину зникли, маючи можливість розпорядитись ними на власний розсуд.

Тим самим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вимагали та заволоділи грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 2500,00 грн.

02.01.2022 року під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. ст. 208-211, 213 КПК України, а саме відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено: грошові кошти купюрами номіналом 200 гривень в кількості 2 шт., номіналом 100 гривень в кількості 2 шт., номіналом 50 гривень в кількості 5 шт., номіналом по 10 гривень в кількості 3 шт., номіналом 5 гривень в кількості 1 шт, на загальну суму 885 гривень, які упаковано в сейф-пакет № SUD2002338, мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, з пошкодженим екраном ІМЕІ: НОМЕР_1 , запальнички в кількості 4 шт., 2 мотка проволоки, ключі в кількості 3 шт. упаковано в спеціальний пакет № SUD 2002337

02.01.2022 року старшим слідчим відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вищевказаних речей по кримінальному провадженні в якості речових доказів.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є доказами та доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу .

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого належить задовольнити .

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 02.01.2022 року під час складання протоколу затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, в порядку ст. ст. 208-211, 213 КПК України майно, а саме: грошові кошти купюрами номіналом 200 гривень в кількості 2 шт., номіналом 100 гривень в кількості 2 шт., номіналом 50 гривень в кількості 5 шт., номіналом по 10 гривень в кількості 3 шт., номіналом 5 гривень в кількості 1 шт, на загальну суму 885 гривень, які упаковано в сейф-пакет № SUD2002338, мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, з пошкодженим екраном ІМЕІ: НОМЕР_1 , запальнички в кількості 4 шт., 2 мотка проволоки, ключі в кількості 3 шт. упаковано в спеціальний пакет № SUD 2002337 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1