УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту нерухомого майна, а саме 1/6 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 , який накладено постановою старшого слідчого СВ Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 від 16.07.2009р.
В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_2 вказав, що його було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Він був засуджений згідно вироку суду до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців. Вирок суду набрав законної сили 22.09.2009р. Під час розслідування кримінальної справи слідчим СВ Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 була винесена постанова про накладення арешту на майно. Так, 21.07.2009р. Першою житомирською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження №8897773 у виді арешту на 1/6 ідеальної частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Під час ухвалення вироку питання зняття арешту не вирішувалось. Кримінальна справа розглянута, збитки відшкодовано, відпала потреба у арешті нерухомого майна. Наявність арешту позбавляє ОСОБА_2 права вільно розпоряджатись, володіти, користуватись та розпоряджатись майном. Також, в поданому клопотанні заявник зазначає про те, що процесуальне рішення слідчого стосовно арешту 1/6 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 , було прийнято під час дії КПК України в редакції 1960 року.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив такі обставини.
Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).
Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).
Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020р. по справі №727/2878/19 вказала, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.
Враховуючи вище зазначені норми, висновки Великої Палати Верховного Суду, а також ту обставину, що арешт було накладено постановою слідчого на підставі норм КПК України від 1960 року, слідчий суддя, керуючись п. 4 ст. 304 КПК України, приходить до висновку про відмову у прийнятті до розгляду даного клопотання та роз`яснює, що заявник може звернутися до районного суду м.Житомира за місцем знаходження нерухомого майна в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись п. 9 розділу XI Перехідних положень КПК України, п. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у прийнятті до розгляду клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1