Справа № 191/2583/20
Провадження № 1-кп/191/227/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 08.02.2019 відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2019 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився на вул. Леніна в с. Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області, в цей час до нього підійшов раніше знайомий ОСОБА_5 , з яким в нього раніше склались неприязні відносини.
Далі ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, на підґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс правою рукою, стиснутою з кулак, три удари в праву надбрівну частину лоба ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №41 від 15.02.2019 у ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани шкіри лоба справа, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення так, як вони викладені вище.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального проступку та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст.125 КК України .

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді штрафу .
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальних витрат за проведення медичної експертизи не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, які надані суду, з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1