Єдиний унікальний номер 341/1994/21
Номер провадження 1-кп/341/251/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання, ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2021 року під № 0000082, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо спеціальною освітою, українця, громадянина України, не одруженого, працівника ПАТ «Івано-Франківськцемент», не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.
встановив:
ОСОБА_4 вчинив пособництво у підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання, та використання завідомо підробленого документа, за наступних установлених судом обставин.
ОСОБА_4 , маючи посвідчення водія, яке йому було видане 06.01.2018 серії НОМЕР_1 у Територіальному сервісному центрі 2642 (м. Калуш), на право керування транспортними засобами категорій «В», «С» з терміном дії до 06.01.2020, достовірно знав, що обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України, а також те, що для отримання нового посвідчення водія необхідно пройти підготовку водіїв та скласти теоретичний і практичний іспити.

Однак, діючи всупереч установленому порядку, вирішив придбати нове підроблене посвідчення водія з метою подальшого його використання.

ОСОБА_4 у лютому 2021 року знайшов на одному із сайтів мережі Інтернет оголошення про продаж посвідчень водія. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи свій власний мобільний телефон, діючи умисно, шляхом спілкування з невстановленою слідством особою, яка повідомила, що за грошову винагороду в сумі 5000,0 грн зможе виготовити посвідчення водія, вступив з цією особою у протиправну змову та домовився про виготовлення йому нового посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В», «С», «СЕ».

Надалі невстановлена слідством особа повідомила обвинуваченого про необхідність надати паспортні дані, передати фотокартки, з метою розміщення останньої на посвідченні на право керування транспортними засобами.

При цьому ОСОБА_4 , виступив пособником злочинних дій невстановленої слідством особи. Знаючи, що його паспортні дані та фотокартка будуть використані для виготовлення підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, в середині лютого 2021 року, перебуваючи за місцем свого проживання, надав невстановленій слідством особі свої паспортні дані, а саме, паспорт, ідентифікаційний код особи, фотокартку та за допомогою мобільного телефону надіслав ці документи, перерахував обумовлену суму коштів через мобільний додаток, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

Надалі невстановлена слідством особа виготовила ОСОБА_4 підроблене посвідчення водія від 05.02.2021, серії НОМЕР_2 , категорії «В», «С», «СЕ» та за допомогою послуг Нової Пошти передала підроблений документ обвинуваченому для використання.

Після отримання підробленого посвідчення водія ОСОБА_4 у період з лютого 2021 року до 08.10.2021, умисно використовував підроблене посвідчення водія для керування транспортним засобом.

08.10.2021 о 11 годині 02 хвилини інспектори СРПП відділення поліції № 3 (м. Галич) по вул. Дмитра Вітовського, напроти господарства № 53, у м. Галичі зупинили транспортний засіб марки «ВАЗ 2106», н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 .

Під час перевірки документів обвинувачений пред`явив працівникам СРПП відділення поліції № 3 (м. Галич) підроблене посвідчення водія від 05.02.2021 серії НОМЕР_4 , категорії «В», «С», «СЕ», видане на ім`я ОСОБА_4 , і тим самим використав підроблений документ, який за способами нанесення зображень та елементами захисту не відповідає посвідченням водія, що знаходяться в офіційному обігу.

Надаючи правову оцінку установленим у кримінальному провадженні обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини п`ятої статті 27 КК України пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками.

У частині 4 статті 358 КК України передбачено відповідальність за використання завідомо підробленого документа. Використання підробленого документа є самостійним складом кримінального правопорушення, який не охоплюється поняттями підроблення, складання, видачі та збуту і передбачений окремою кримінально-правовою нормою із самостійною санкцією, тому за наявності встановленого факту надання особою відомостей, документів чи фото іншій особі з метою виготовлення підробленого документа - такі дії особи потребують додаткової кваліфікації ще як пособництво у підробленні цих документів, тобто за частиною 1 статті 358 КК України через частину 5 статті 27 КК України.

З огляду на викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, оскільки він вчинив пособництво у підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання, та використанні завідомо підробленого документа.

Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.
Оскільки обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та надав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цій кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та правдивості позиції якого у суду немає, дослідженням характеризуючих даних особи. Згода обвинуваченого щодо застосування положень частини третьої статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу засідання та письмовою розпискою особи.
Водночас установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаного у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно на одному із сайтів мережі Інтернет знайшов оголошення про продаж посвідчень водія. При цьому використав свій власний мобільний телефон для спілкування з невідомою йому особою, якій для виготовлення посвідчення водія надав фотокартку, паспортні дані та грошові кошти. Надалі невстановлена особа виготовила ОСОБА_5 посвідчення водія, яке останній використовував під час керування транспортним засобом, зокрема 08.10.2021 по вул. Дмитра Вітовського у м. Галичі. Погодився з мірою покарання, яку просила сторона обвинувачення, у вигляді штрафу.

За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Суд, врахувавши характер кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав, щиро покаявся, за місцем проживання відповідно до характеристики старости Маріямпільського старостинського округу Дубовецької сільської ради від 13.10.2021 № 683 характеризується позитивно, працелюбний, спокійний та врівноважений, за місцем роботи відповідно до характеристики голови управління ПрАТ «Івано-Франківськцемент» від 25.10.2021 № 01/1935-1/7 характеризується позитивно, за час роботи на підприємстві зарекомендував себе як відповідальна особа, цілеспрямована і старанна, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дійшов висновку про призначення йому покарання у межах санкції частини 1 статті 358 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи становлять 2059,44 грн, а тому згідно з вимогами частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 27, 66, 70, 358 Кримінального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, і призначити йому покарання:
- за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень;
- за частиною 4 статті 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки.
Речові докази у справі:
- посвідчення водія серії та номера НОМЕР_2 , які знаходяться у Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України, залишити на зберіганні у вказаній установі.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ