Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/283/21
номер провадження 1-кп/368/75/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2022 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлик в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000179 від 23.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, має повну загальну середню освіту, пенсіонера, інваліда 3 групи, неодруженено, непрацюючого, відбуває покарання в державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)» за адресою: 09214, вул. Незалежності, 2, с. Зікрачі Кагарлицького району Київської області, раніше судимий:

-20.03.2019 Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років позбавлення волі, ідентифікаційний код особи - НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 390 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 20.03.2019 Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років позбавлення волі та відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість під час відбування покарання знову вчинив новий умисний злочин.

Згідно з протоколом № 31 міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань пробації Міністерства юстиції від 19.07.2019 на підставі вироку Богуславського районного суду Київської області від 20.03.2019 ОСОБА_4 , визначено місце відбування покарання у виді позбавлення волі в державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)». По прибуттю 09.08.2019 до державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» ОСОБА_4 ознайомлено під підпис щодо меж установи виконання покарання. ОСОБА_4 під час відбування покарання у вигляді позбавлення волі в державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)», що знаходиться в с. Зікрачі Кагарлицького району Київської області, 15.12.2020 звернувся із заявою на ім`я начальника установи з проханням надати короткочасний виїзд за межі установи на підставі ч. 1 ст. 111 Кримінально- виконавчого кодексу України у зв`язку зі смертю близького родича, а саме матері ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № 378 від 14.12.2020, виданого закладом КНП «Центр первинної медико- санітарної допомоги № 1» Деснянського району м. Києва.

За результатами розгляду заяви засудженого наказом начальника установи № 168 ВД20 від 15.12.2020 надано право на короткочасний виїзд за межі колонії терміном на 7 календарних днів за адресою: м. Київ, вул. Прокоповича, 20. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 111 Кримінально-виконавчого кодексу України та п. 12 Інструкції «Про порядок надання засудженим короткочасних виїздів за межі установ виконання покарань», що затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.11.2011 p. № 3361/5, начальником державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» ОСОБА_7 проведено із засудженим бесіду про правила поведінки під час його перебування поза установою та попереджено про відповідальність за неповернення до установи у встановлений строк, передбачену ст. 390 КК України, тобто за неповернення до місця відбування покарання особи, засудженої до позбавлення волі, якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду та повідомлено про те, що він має повернутися до установи 22.12.2020. Про факт попередження про кримінальну відповідальність та дату повернення з короткострокового виїзду за межі державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» від ОСОБА_4 відібрано письмову розписку.

22.12.2020 р. ОСОБА_4 , діючи умисно, свідомо, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390 КК України, за неповернення до місця відбування покарання особи, засудженої до позбавлення волі, якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду, в обумовлений термін, а саме 22.12.2020 р., до державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» не повернувся та про причини неповернення відповідальних працівників установи виконання покарань не повідомив.

23.12.2020 р. приблизно об 11 годині ОСОБА_4 , був виявлений працівниками ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» за адресою: вул. Прокоповича, 20, м. Київ, тобто поза межами установи виконання покарань.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 390 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно відбуває покарання в Кагарлицькій виправній колонії №115. У нього померла мати, а тому йому з 15.12.2020 було надано право на короткочасний виїзд за межі колонії терміном на 7 календарних днів за адресою: м. Київ, вул. Прокоповича,20. Під час поминального обіду він вжив спиртне, після чого заснув і своєчасно не повернувся до колонії. Вранці приїхали працівники колонії з якими він повернувся. ОСОБА_4 зазначив, що він на даний час у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, наміру не повертатись до колонії у нього не було.
Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи.
Крім особистих показань обвинуваченого ОСОБА_4 з повним визнанням своєї вини, його вина стверджується слідуючими доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він працює заступником начальнику відділу пробації в м.Києві. ОСОБА_4 по приїзду у відпустку своєчасно прийшов до органу пробації для постановки на облік. Йому було роз`яснено порядок відбування відпустки та зняття з обліку по її закінченню. Будь-яких намірв про неповернення в колонію ОСОБА_4 не висловолював. Також своєчасно був знятий з обліку і мав намір повернутись в колонію.
Свідок ОСОБА_9 показав суду, що ОСОБА_4 звернувся із заявою про надання йому відпуски на похорони матері. Наказом начальника колонії йому була надана відпустка на 7 діб з 15.12 по 22.12.2020 року, а також він був ознайомлений з правилами відбування відпустки. Однак 22.12.2020 року ОСОБА_10 у колонію не повернувся, хоч в телефонній розмові повідомив, що їде в колонію. 23.12.2020 року він був виявлений працівниками колонії в м.Києві по місцю відбування відпустки та доставлений в колонію. В посвідченні була відмітка про зняття з обліку в м.Києві.
Свідок ОСОБА_11 показав суду, що він працює оперуповноваженим Кагарлицької ВК №115, де відбуває покарання ОСОБА_4 .. Після закінчення відпустки засуджений не повернувся в колонію, а тому він спільно з ОСОБА_12 вранці 23.12.2020 поїхали в м.Київ за місцем відпустки засудженого. ОСОБА_4 знаходився вдома, опір працівникам колонії не чиним, небажання повертатись в колонію не висловлював, пояснив, що пом`янув матір, вжив спиртне, а тому заснув і своєчасно не повернувся в колонію.
Свідок ОСОБА_12 дав суду аналогічні покази що і свідок ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він працює черговим помічником начальника установи №115, де відбуває покарання ОСОБА_4 .. Після відпустки засуджений не повернувся в колонію, про що він, свідок, 23.12.20202 доповів керівнику установи. Він підтримував зв`язок з ОСОБА_4 по телефону. 22.12.2020 ОСОБА_10 по телефону повідомив, що їде в колонію, але не прибув. Вранці 23.12.2020 року він поїхав у с.Мисайлівку Богуславського району по місцю проживання засудженого, інша група поїхала в м.Київ.
Свідок ОСОБА_14 показав суду, що на його зміні ОСОБА_4 поїхав у відпустку на похорони матері. Він, свідок, провів інструктаж із засудженим щодо порядку перебування у відпустці, а також довів до відома коли повинен повернутись. Чиканов не висловлював думку щодо неповернення в колонію.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 стверджується також слідуючими доказами:

витягом з ЄРДР від 23.12.2020, заявою начальника ДУ «Кагарлицька ВК 115» ОСОБА_7 від 23.12.2020, копією рапорта № 125 від 23.12.2020 про неповернення до колонії ОСОБА_4 ;

протоколом огляду місця події від 23.12.2020, продовженням до протоколу (фототаблицями),

витягом з протоколу №31 від 19.07.2019 року про направлення засудженого для відбуття покарання до установи Кагарлицька ВК №115,

копією посвідчення № 26 про надання відпустки, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.02.2021 року, описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, наказом від 15 грудня 2020 року № 168ВД20, висновком про короткочасний виїзд засудженого від 15.12.2020, розпискою засудженого ОСОБА_4 , копією журналу обліку засуджених, яким надано короткочасні виїзди за межі установ виконання покарань, довідкою по особовій справі № 47-Ч-19,

характеристикою ОСОБА_4 , довідкою про заохочення та дисциплінарні стягнення на засудженого ОСОБА_4 ,

копією лікарського свідоцтва про смерть №348 від 14 грудня 2020, копією довідки про причину смерті, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , заявою ОСОБА_4 про надання короткочасного виїзду за межі установи.

копією вироку Богуславського районного суду Київської області від 20.03.2019 року, Копією ухвали Київського апеляційного суду від 19.06.2019, копією пояснення ОСОБА_4 копією висновку по факту не прибуття в установлений термін до установи виконання покарань після надання короткочасного виїзду за межі установи, та вживання спиртних напоїв засудженим ОСОБА_4 ..

Таким чином, судом вважає вірною кваліфікацію злочинних дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 390 КК України, поскільки він будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та якій дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду не повернувся до місця відбування покарання.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який виправився і на даний час позитивно характеризується за місцем відбування покарання, обставини при яких було вчинено злочин, являється інвалідом 3 групи.
Пом`якшуючою обставиною є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих відповідальність обставин суд не знаходить.
З урахуванням всіх обставин суд вважає, що сукупність даних пом`якшуючих обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому можливим на підставі ст. 69 КК України перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті обвинувачення, а саме призначити покарання у виді штрафу.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
А тому, враховуючи особу обвинуваченого, а також дані щодо його характеристики, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
Згідно ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Керуючись ст. 369-374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 390 ч.3 КК України та призначити йому покарання, застосувавши ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .