Ухвала
Іменем України
15 лютого 2022 року
м. Київ
Провадження № 51-650 ск 22

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року,
встановив:
вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року,
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Веселе Олександрійського району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2020 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
засуджено за: ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2020 року, ОСОБА_5 остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання та взяття під варту після набрання вироком законної сили. Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у провадженні.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року вирок залишено без зміни.
За вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винуватим у тому, що він 23 грудня 2020 року приблизно о 09 год. 03 хв., умисно, повторно, таємно викрав з приміщення магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти 196», що по вул. Григорія Усика, 56 в м. Олександрія Кіровоградської області ящик вина «VinaCruz Tempranillo», всередині якого знаходилось 6 пляшок, вартістю 659,40 гривень, спричинивши магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти 196» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 23 грудня 2020 року приблизно о 14 год. 33 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у тому ж приміщені магазину, за тією ж адресою, умисно, повторно, таємно викрав ящик напою винного «Perlino Fragolino», всередині якого знаходилось 6 пляшок, вартістю 513 гривень, та був затриманий охоронцями за вихідними дверима магазину разом викраденим майном, внаслідок чого злочин не було закінчено, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти 196» матеріальну шкоду на загальну суму 1172,40 гривень.
Крім того, 3 січня 2021 року приблизно о 22 год. ОСОБА_5 проник до будинку на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , звідки умисно, повторно, таємно викрав велосипед марки «Аист», вартістю 850 гривень, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 16 січня 2021 року приблизно о 16 год. 50 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у приміщені магазину «EVA№ 72», що по пр. Соборному, 100 А в м. Олександрія Кіровоградської області, умисно, повторно, таємно викрав дві упаковки крему для обличчя «Nivea Hyaluron CellularFiller + Firming», загальною вартістю 647,34 гривень, чим спричинив ТОВ «Руш» майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, 02 квітня 2021 року о 19 год. 33 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет», що по вул. Г. Усика, 56 в м. Олександрія Кіровоградської області, умисно, повторно, таємно викрав пляшку коньяку «SHABOGRANDERESERVEV.S.O.P.», вартістю 210 гривень, та дві пляшки бренді «SHABOХ.О.», загальною вартістю 453,34 гривень, спричинивши майнову шкоду ТОВ «АТБ-маркет» на загальну суму 663,34 гривень.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник ставить питання про зміну постановлених судових рішень та пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання. Вважає, що суд невірно застосував норми матеріального в частині призначення покарання, яке є занадто суворим, непропорційним щодо тяжкості вчинених правопорушень. Зазначає, що вартість викраденого майна є не великою, і з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 і наявності пом`якшуючих покарання обставин, достатнім для винного буде покарання, що не перевищує 3 років позбавлення волі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для її задоволення.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України в касаційній скарзі не оскаржуються.
Що стосується призначеного покарання, яке, на думку захисника, є суворим, то суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч

і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Частиною 2 ст. 50 КК України закріплено, що покарання має на меті не тільки кару,

а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Вказані вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_5 дотримані.
Суд урахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який вину визнав, щиро розкаявся, перебуває на обліку у лікаря нарколога, а у лікаря психіатра на обліку не перебуває, те що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, врахував і те, що ОСОБА_5 отримує протинаркоманійне лікування в умовах наркологічного диспансеру. Крім того, суд взяв до уваги досудову доповідь, відповідно до якої, ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
Також, обґрунтовано визнано судом і взято до уваги обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, які його обтяжують.
З урахуванням всіх обставин справи, даних про особу винного, в тому числі й тих, на які посилається захисник у скарзі, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 лише в умовах ізоляції від суспільства, призначив йому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, визначивши остаточне покарання із застосуванням статей 70, 71 КК України.
На переконання суду касаційної інстанції, призначене ОСОБА_5 покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи про суворість призначеного покарання, які аналогічні доводам касаційної скарги захисника, належно перевірені і апеляційною інстанцією, на них надано обґрунтовані відповіді, ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судових рішень, у касаційній скарзі не наведено.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3