Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4817/20
Провадження № 1-кп/644/25/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

секретаря - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальні провадження №0001234 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

смт. Новосвітлівка, Краснодонського району, Луганської області, українця,

громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не

працюючого, без визначеного місця реєстрації, раніше судимий 01.06.2020

року Ленінським райсудом м. Харкова за ч.1 ст.190 КК України до 1 року 6

місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від

відбування покарання з випробувальним строком 1 рік; 17.11.2020 року

Ленінським райсудом м. Харкова за ч.2 ст.190, ч.1 ст.353, ст.71 КК України

до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,
в с т а н о в и в:

01.06.2020 року близько 23-00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи на автовокзалі, розташовану біля станції метро Індустріальна за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 299-а, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка розмовляла по мобільному телефону. Під час знайомства та розмови з останньою у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та переслідуючи корисливу мету, діючи повторно, попрохав у потерпілої ОСОБА_5 скористатись, а саме подзвонити з її мобільного телефону марки Mi A1 androidone 4 GB/64GB IMEI 1 * НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , чорного кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/1487СЕ-20 від 23.06.2020р. становить 2058. 00 гривень. ОСОБА_5 передала останньому вищевказаний мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_4 , використовуючи надану йому довіру, шляхом обману, достовірно знаючи, що повертати власнику телефон він не буде, привласнив його собі і зник з місця скоєння злочину, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 01.06.2020 року о 23-20 год., ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні супермаркету «Восторг» за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 274-В, попередньо заволодівши мобільним телефоном марки Mi A1 androidone 4 GB/64GB IMEI 1 * НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , та в ході подальшого його огляду побачив в телефонному чохлі банківську картку «ПриватБанк» НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказана банківська картка є важливим офіційним документом банку «ПриватБанк», яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.14 Закону України «про платіжні системи», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, незаконно привласнив її з метою подальшого зняття грошових коштів, після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом.

Після чого, 01.06.2020 року в період часу з 23-34 год. до 23-45 год. ОСОБА_4 , розуміючи, що на рахунку раніше викраденої банківської картки «ПриватБанк» НОМЕР_3 потерпілої ОСОБА_5 знаходяться грошові кошти, маючи мету протиправного збагачення, діючи повторно, попрямував до банкомату «ПриватБанк», розташованого по пр-ту Московському, 274-в у м. Харкові. Знаходячись біля вказаного банкомату та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, володіючи PIN-кодом від вказаної картки, ОСОБА_4 зняв грошові кошти в розмірі 5815. 60 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5815. 60 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні вищезазначених кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав пояснення, які підтверджують обставини викладені у вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд за згодою інших учасників судового процесу і у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєні вищезазначених кримінальних правопорушень під час судового слідства по справі була доведена повністю і його дії слід кваліфікувати:
- за епізодом щодо привласнення телефону потерпілої ОСОБА_5 - за ч.2 ст.190 КК України, тобто, зловживання чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;
-за епізодом щодо привласнення банківської картки ОСОБА_5 - за ч.1 ст.357 КК України, тобто, привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів;
-за епізодом щодо зняття грошових коштів з банківської картки за ч.2 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, раніше судимий, без визначеного місця реєстрації.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання ним своєї вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає рецидив злочину.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше був судимий, проте, належних висновків для себе не робить та на шлях виправлення не стає, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, і вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде найбільш відповідати положенням кримінального Закону, ступеню тяжкості скоєних правопорушень, особі обвинуваченого та попередженню скоєння ним нових злочинів.

Також, оскільки ОСОБА_4 вчинив вищезазначені злочини до постановлення стосовно нього вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2020 року, то суд вважає за необхідне застосувати до нього вимоги ч.4 ст.70 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому на стадії досудового та судового слідства за даними кримінальними провадженнями не обирався.

Судові витрати по справі за проведення судової експертизи суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання з 10.06.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок на користь держави.

Речові докази по справі: диск CD-R Verdatim TDK, диск об`ємом 700МВ, 52х 80min, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: