ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючої-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2021 року про відмову у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002208, внесеного до ЄРДР3 грудня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України,-

в с т а н о в и в :

10 грудня 2021 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході огляду місця події від 2 грудня 2021 року за адресою м. Черкаси, вул. Л. Українки,21, майно, а саме: автомобіль марки «ЗИЛ 131» зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 ,яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 грудня 2021 за №0002208 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 2 грудня 2021 року до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшло звернення від працівників відділу дослідження транспортних засобів Черкаського НДЕКЦ МВС України, що під час дослідження автомобіля "ЗИЛ 131", д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено факт підробки номера кузова вказаного автомобіля.
В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 2 грудня 2021 року до Відділу дослідження транспортних засобів Черкаського НДЕКЦ МВС України звернувся з заявою ОСОБА_7 , про проведення дослідження автомобіля "ЗИЛ 131", д.н.з. НОМЕР_1 , в ході проведення якого було встановлено факт невідповідності номера кузова автомобіля "ЗИЛ 131", д.н.з. НОМЕР_1 .
2 грудня 2021 року в ході огляду місця події за адресою: м.Черкаси, вул. Лесі Українки, 21 було виявлено та вилучено автомобіль марки: "ЗИЛ 131", зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який було поміщено на зберігання на території Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, буд. 104; а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , в якому зазначений номер кузова НОМЕР_4 .
За таких обставин з метою збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням і просив за наслідками його розгляду накласти арешт на автомобіль марки: "ЗИЛ 131", зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , в якому зазначений номер кузова автомобіля НОМЕР_4 .
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2021 року в задоволенні клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно відмовлено.

Ухвала суду, зокрема, мотивована тим, що прокурором не надано жодних доказів, що автомобіль "ЗИЛ 131", д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0002208, а постанова про визнання автомобіля марки "ЗИЛ 131", зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , в матеріалах клопотання та матеріалах кримінального провадження відсутні. Крім того, слідчий суддя зазначив, що із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурор звернувся до суду із порушенням строку, встановленого ст. 170 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції внаслідок порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідність висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме: автомобіль марки "ЗИЛ 131", зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який було поміщено на зберігання на території Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, буд. 104; а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , в якому зазначений номер кузова НОМЕР_4 .
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що постановою дізнавача від 3 грудня 2021 року у даному кримінальному провадженні, вилучені в ході огляду місця події предмети були визнані речовими доказами.
Також зазначив, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, прийшов, на його думку, до помилкового висновку, оскільки ним не було з`ясовано всі обставини, які передбачають правову підставу для арешту майна, зокрема наявність порушеного кримінального провадження та можливість використання вказаного майна як доказу у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих органом досудового розслідування матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні.
Крім того, слідчим суддею аргументовано зазначено, що прокурором не надано жодних доказів про те, що автомобіль "ЗИЛ 131", д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами у кримінальному провадженні; відповідна постанова в матеріалах клопотання та матеріалах кримінального провадження відсутні.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя вірно вказав, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурор звернувся з порушенням строку, встановленого ст. 170 КПК України, що підтверджується наданими апеляційному суду матеріалами клопотання.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час апеляційного перегляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 309,404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2021 року про відмову у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002208, внесеного до ЄРДР3 грудня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4