ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №276/1253/21
1-кп/293/287/2021

19 листопада 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Житомирської області кримінальне провадження №0000018 від 26.03.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Володарськ-Волинський Житомирської області, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, не одружена, має на утриманні малолітню дитину, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 наприкінці квітня 2021 року у невстановлений досудовим слідством час, діючи з протиправним, корисливим умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини - амфетаміну, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів та психотропних речовин і бажаючи їх настання, незаконно придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи у невстановленому місці психотропну речовину амфетамін, яку незаконно зберігала за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 .

У квартирі за вказаною адресою ОСОБА_4 у невстановлений досудовим слідством час, шляхом поміщення психотропної речовини амфетамін до паперових згортків пофасувала його до дев`ятнадцяти паперових згортків, обгорнутих у фольгу, до приблизно однакової ваги та зберігала з метою збуту за місцем проживання до 23.04.2021 в порушення вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

23.04.2021 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 працівниками ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області виявлено та вилучено вказані 19 паперових згортків, загорнутих у фольгу, всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/19/106-21/4444-НЗПРАП від 06.05.2021, містить у своєму складі психотропну речовину, амфетамін, загальною масою 0,25451 г., обіг якої згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого КМУ № 770 від 06.05.2000 року, обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала психотропну речовину з метою збуту.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винною себе у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що у квітні 2021 року через Інтернет вона замовила наркотик у вигляді білого порошку, який хотіла в подальшому продати через скрутне матеріальне становище. Фасувала його у себе вдома на око, спочатку замотувала в бумагу, а потім в фольгу. Розфасовані 19 паперових згортків поклала в гаманець, які в подальшому хотіла продати по 100 грн. за кожен. Під час проведення поліцією обшуку вона добровільно видала вказані 19 паперових згортків.

Крім повного визнання вини обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом обшуку від 23.04.2021, проведеного на підставі ухвали Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.03.2021, в ході якого за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено 19 згортків з фольги, заповнених порошкоподібною речовиною білого кольору, які ОСОБА_4 добровільно видала;

- висновком експерта № СЕ-19/106-21/4444-НЗПРАП від 06.05.2021, яким встановлено, що надані на експертизу порошкоподібні речовини білого кольору, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Маса амфетаміну в представлених речовинах відповідно становить: 0,01529 г; 0,01361 г; 0,01480 г; 0,01275 г; 0,01211 г; 0,01008 г; 0,01143 г; 0,01190 г; 0,01528 г; 0,01487 г; 0,01767 г; 0,01617 г; 0,01453 г; 0,01176 г; 0,01089 г; 0,01116 г; 0,01308 г; 0,01402 г; 0,01311 г.

Дані докази (показання, речові докази, документи, висновки) за своєю суттю є належними та допустимим у розумінні норм КПК України.

Як наслідок, указані матеріали у повній мірі підтверджують собою факт доведеності у провадженні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

IІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до абз.2 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №4, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

З урахуванням того, що Верховний Суд України у постановах від 20.06.2011 р. по справі №5-кс11, від 7 лютого 2013 року у справі № 5-30кс12 указав, що якщо особа вчинила тільки одне чи кілька, незалежно від кількості та поєднання, альтернативних діянь, передбачених статтею 307 КК, злочин визнається закінченим з моменту скоєння одного із зазначеного в диспозиції цієї статті діяння. У випадку, коли винна особа вчинила одну або кілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювались її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями. Незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує, оскільки в таких випадках на її скоєння в особи не було (не виникало) окремого умислу.

У цій справі, на переконання суду, незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини у своїй сукупності вказують на існування єдиного (нерозривного) умислу на вчинення кількох альтернативних діянь, які, незважаючи на те, що збут психотропної речовини не був розпочатий, належить розглядати як єдиний (одиничний) злочин і кваліфікувати за частиною першою статті 307 КК України.

Відповідно суд, аналізуючи безпосередньо досліджені у ході розгляду справи докази у сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

У свою чергу, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, на утриманні має неповнолітню доньку, відсутність компрометуючих матеріалів за місцем проживання, стан здоров`я, спосіб життя (не працює, раніше не судима, не одружена, але проживає із співмешканцем), що свідчить про те, що оточуюча її обстановка у сім`ї та побуті виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію прокурора щодо призначення покарання; висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк; відношення обвинуваченої до вчиненого, готовність понести покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно класифікації за ст. 12 КК України є тяжким злочином, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 статті 307 КК України у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Адже, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу немає.

Арешт на майно, накладений ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області 28.04.2021, необхідно скасувати.

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Арешт на майно, накладений ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області 28.04.2021 на 19 згортків з фольги, в яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, зовні схожа на заборонену в обігу речовину амфетамін, що були вилучені в ході проведення обшуку по АДРЕСА_1 , - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази: 19 згортків з фольги, в яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, зовні схожа на заборонену в обігу речовину амфетамін знищити; флеш носій з відеозаписом проведення обшуку від 23.04.2021 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 3089 грн. 16 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1