Справа № 635/4318/19
Провадження по справі №1-кп/635/368/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

На підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 травня 2019 року включно з визначенням застави у розмірі 96050 гривень.

Судом неодноразово продовжувався строк тримання під вартою обвинуваченого, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18 серпня 2021 року на 60 днів - до 16 жовтня 2021 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання його під вартою та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації за адресою: : АДРЕСА_1 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за місцем реєстрації останнього: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання зазначила про тривалість судового розгляду та зменшення з перебігом часу ризиків переховування обвинуваченого від суду, впливу на потерпілого та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того вказала на надмірну тривалість перебування обвинуваченого під вартою по даному кримінальному провадженню, який складає понад два роки, неодноразову неявку в судове засідання потерпілого та незабезпечення прокурором присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою їх допиту, у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався, що в свою чергу потягло за собою порушення розумних строків тримання ОСОБА_4 під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 16 жовтня 2021 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Продовжуючи 16 серпня 2021 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходив з наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги розумність сукупної тривалості його перебування під вартою та зазначає про надмірну тривалість такого строку по даному кримінальному провадженню, який складає понад два роки п`ять місяців, при цьому враховує неодноразову неявку в судове засідання потерпілого, незабезпечення прокурором присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою їх допиту судом відповідно до положень ч.3 ст. 23 КПК України, у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався, що в свою чергу потягло за собою порушення розумних строків тримання особи під вартою, а тому вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

При вирішенні зазначеного питання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, наявність судимостей, характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому,наявність у нього постійного місця проживання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Тривалість судового розгляду та надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою значно зменшують ризик його переховування від суду, впливу на потерпілого та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а тому є підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців до 13 грудня 2021 року, який полягає у забороні обвинуваченому у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання спробам переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арештна строк до двох місяців до 13 грудня 2021 року, який полягає у забороні обвинуваченому у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
-прибувати за кожною вимогою до суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (в разі їх наявності).

Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 13 грудня 2021 року.

Копію ухвали направити для виконання до Відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Відповідному органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1