Справа № 715/3056/21
Провадження № 1-кп/715/20/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2022 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із базовою середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого: 1) 24 січня 2006 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, 2) 02 квітня 2009 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 296 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, 3) 09 листопада 2009 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 296 КК України 4) 27 травня 2013 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, 5) 01 червня 2013 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, 6) 28 вересня 2017 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 185, ст. 395 КК України, 7) 04 листопада 2021 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України до трьох років обмеження волі; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 07 листопада 2021 року близько 19 год. 00 хв, будучи раніше неодноразово засудженим за кримінальні правопорушення проти власності, під час не знятої та непогашеної судимості на шлях виправлення не став, перебуваючи на території пункту прийому металобрухту, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , переслідуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, викрав металобрухт вагою 62 кг, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 372 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
21 січня 2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 , в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істотності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , за ч.2 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням того, що підозрюваний щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, та добровільно відшкодував завдані збитки у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання, узгоджують призначення остаточного покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
Зважаючи на те, що вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив після постановлення відносно нього 4 листопада 2021 року Глибоцьким районним судом вироку, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі терміном 4 роки обмеження волі.
Обвинувачений ОСОБА_6 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
Потерпілий ОСОБА_4 не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 .
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним.
Обвинувачений ОСОБА_6 , розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
При цьому, як передбачено ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як було встановлено судом, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471, 475 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду, укладену 21 січня 2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 про примирення.
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2021 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі терміном 4 (чотири) роки обмеження волі.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: