УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000429 внесеного до ЄРДР 10.09.2021, про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в місті Вінниця, громадянин України, українець, з середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене з прокурором, про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000429 внесеного до ЄРДР 10.09.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у зміні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час усно домовились між собою про спільне вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вступивши таким чином у попередню змову.

Так, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 заздалегідь домовившись із ОСОБА_8 про зустріч, 09.09.2021 приблизно о 23:00 год. неподалік будинку № 59 по вул. Келецькій у м. Вінниці зустрілись у визначеному місці та час.

В подальшому, під час спілкування, у ОСОБА_4 із ОСОБА_8 виник словесний конфлікт через спільного знайомого. В цей момент, ОСОБА_7 наніс з-заді ОСОБА_8 один удар в область голови предметом виготовленим промисловим способом по типу «кистеня», внаслідок чого останній опинився на землі у лежачому положенні. Після чого, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 близько восьми ударів в область тулуба та рук предметом виготовленим промисловим способом по типу «кистеня», а ОСОБА_4 в цей час наніс ОСОБА_8 близько шести ударів ногою в ділянку голови.

Внаслідок таких умисних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , у ОСОБА_8 було виявлено ушкодження: «забій м`яких тканин голови забійна рана надбрівної дуги», «відкритий перелом середньої фаланги 2-го пальця лівої кисті без зміщення». Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння, виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи 10.09.21 р., за ступенем тяжкості належать:

забій м`яких тканин голови забійна рана надбрівної дуги до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 р.);

відкритий перелом середньої фаланги 2-го пальця лівої кисті без зміщення до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (п. 2.2.1 «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 р.).

Характер і локалізація виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 свідчать про травматичну дію тупого твердого предмету за механізмом ударів в ділянки голови та лівої кисті. Більш детальна оцінка обставин матеріалів кримінального провадження виходить за межі компетенції судово-медичного експерта».

У подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи на меті незаконне збагачення, з корисливим мотивом, відкрито, умисно, на очах у потерпілого ОСОБА_8 , користуючись несподіваними для останнього діями, вирвав із плеча ОСОБА_8 його сумку кросс-боді ТМ «Jeep Buluo», вартість якої становить 335,44 грн., у якій знаходився мобільний телефон торгової марки «Samsung» серії «Galaxy S7» моделі «SM-G230», вартість якого становить 2593 грн.; грошові кошти в сумі 930 грн. та свідоцтво про народження на ім`я потерпілого ОСОБА_8 та зняв із його лівої руки наручний годинник торгової марки «Ailang Classic» моделі «8903», вартість якого становить 2841,02 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6699,46 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Вінниці, громадянин України, українець, з середньою освітою, непрацюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше засуджувався:

- 26.08.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік. (Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 05.10.2018 в силу ст. 75,76 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік з іспитовим строком 1 рік);

- 11.05.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 год.

10.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. __.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 10.09.2021;

протоколом огляду місця події від 10.09.2021;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.09.2021;

випискою Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» № 19637 від 10.09.2021;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.09.2021;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2021;

протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10.09.2021;

висновком судово-медичної експертизи № 1095/1101 від 16.11.2021;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10.11.2021.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2021 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.12.2021.

Враховуючи, вищевикладене виникла необхідність зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, немає стабільного джерела прибутку.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення;

незаконного впливати на потерпілого, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на потерпілого, який є його знайомим, з метою створення сприятливих для себе умов та спотворення ще не досліджених судом доказів;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, репутацію та соціальні зв`язки;

особиста порука, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останню до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

застава, оскільки у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти;

домашній арешт, оскільки обставини вчиненого злочину та антисоціальна поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України під час кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого за обставин викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання слідчого, пояснили суду, що обраний запобіжний захід не порушується, тому просили суд в задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доках показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. Підставою ініціювання такого клопотання, на думку слідства, стало перекваліфікація дій підозрюваного на ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні та з матеріалів клопотання встановлено, що органом досудового розслідування не встановлено фактів порушення ОСОБА_4 обраного відносно нього запобіжного заходу.

Вищевказані обставини свідчать, що підстави на які посилається орган досудового розслідування не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Крім того, слідчий суддя під час розгляду клопотання враховує низку обставин, які характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що він хворіє потребує періодичного лікування, має постійне місце проживання.

Під час розгляду клопотання було встановлено, що за весь час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 жодним чином не ухилявся від слідства та з`являвся на всі виклики слідчого.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000429 внесеного до ЄРДР 10.09.2021, про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000429 внесеного до ЄРДР 10.09.2021, про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя