Провадження №: 1-кс/755/4524/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Державної фіскальної служби України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження за №0000087 від 19.01.2020 року, -

в с т а н о в и в:

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат О.І. Пилипенко звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вищевказаним клопотанням, яке мотивоване тим, що 21.04.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2021 року, проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучені речі та документи, які є особистим майном ОСОБА_3 . У подальшому на вказане вилучене майно арешт не накладався, майно власнику на час звернення з цим клопотанням не повернуто.
У судове засідання учасники кримінального провадження не з?явилися, представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити у його відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши надані учасниками процесу докази, приходить до наступного.
У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
У силу ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Статтею169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Як вбачається з матеріалів скарги у провадженні Державної фіскальної служби України перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 19.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209, ч.3 ст.212 КК України.
21.04.2021 року під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, яке належить ОСОБА_3 .
У той же час, органом досудового розслідування слідчому судді не надано доказів того, що вилучене майно, у межах кримінального провадження №0000087 від 19.01.2020 року, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, також не надано доказів того, що по ньому призначено експертизу.
У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У силу положень кримінального процесуального законодавства України на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, а тому слідчий суддя оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, вважає, що вилучене під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , майно має статус тимчасово вилученого, а тому підлягає поверненню особі, у якої воно було вилученого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Державної фіскальної служби України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження за №0000087 від 19.01.2020 року - задовольнити.
Зобов`язати слідчого Державної фіскальної служби України, який здійснює досудове розслідування /або іншу уповноважену особу/ повернути ОСОБА_3 вилучене 21.04.2021 року під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
-мобільний телефон Iphone s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 ; IMEI2 НОМЕР_3 ;
-банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_4 ;
-банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ;
-банківську картку «АльфаБанк» № НОМЕР_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: