Справа №345/3148/21
Провадження № 1-кп/345/288/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, на утриманні має двоємалолітніх дітей, раніше не судимої, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:
ОСОБА_7 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

21 жовтня 2020 року водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки SEAT IBIZA реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалась автодорогою Н-10 Стрий-Чернівці у напрямку м. Стрий. Приблизно о 21 годині 10 хвилин проїжджаючи освітленою ділянкою вулиці Шевченка, що в с. Боднарів Калуського району та рухаючись на підйом, де проїзна частина має по одній смузі для руху у протилежних напрямках, що розмежовані між собою лінією дорожньої розмітки 1.1., ОСОБА_7 наближалась до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» і дорожніми знаками 5.35.1 на ближній межі переходу та 5.35.2 на дальній межі переходу.

В цей час розміткою пішохідного переходу, йдучи зліва на право відносно напрямку руху транспортного засобу, рухався пішохід ОСОБА_8 , який у відповідності до вимог п. 4.16а ПДР України, під час переходу проїзної частини позначеної нерегульованими пішохідними переходами мав перевагу у русі.

Однак, водій ОСОБА_7 продовжуючи свій рух, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахувала дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода, проявила неуважність та в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України не надала дорогу ОСОБА_8 , своєчасно не вжила заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого автомобілем вчинила на нього наїзд на пішохідному переході.

При цьому, водій ОСОБА_7 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

4.16. Пішохід має право:

а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами;

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 18.1. у відповідності до якого, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення водієм ОСОБА_7 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 154 від 31.12.2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої хребетно-спинно-мозкової травми з переломом 8-го грудного хребця, повним розривом спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку, що ускладнилася спінальним шоком, від яких на місці події настала його смерть.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала та пояснила, що 21.10.2020 вона разом зв своїми малолітніми дітьми їхала в автомобілі зі сторони м. Івано-Франківськ в сторону м. Калуша. В с. Боднарів вона здійснила наїзд з необережності на ОСОБА_8 , якого не бачила. Наїзд на її думку відбуввся за пішохідним переходом. Однак згодом вона уточнила свої покази та зазначила, що наїзд відбувся на пішохідному переході.

Щиро розкаюється, просить суворо не карати, добровільно відшкодувала потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шкоду, матеріально допомагала в захороненні ОСОБА_8 . Неодноразово намагалася зустрітися із потерпілою ОСОБА_4 , однак остання відмовлялася від зустрічі. В судовому засіданні неодноразово просила в потерпілої вибачення.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають, так як шкода відшкодована їм добровільно, просили призначити останній покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 зазначили що обвинувачена збила чоловіка потерпілої з яким вона не проживала близько 10 років на пішоходному переході і заслуговує на покарання у виді позбавлення волі, однак в судових дебатах не заперечили проти застосування до обвинууваченої ст. 75 КК України з іспитовим строком на максимальний термін із призначенням додаткового покарання на максимальний термін. Крім цього на запитання потерпіла пояснила, шо обвинувачена намагалася з нею домовитись і поговорити, однак та відмовилась.Зазначила що її чоловік зловживав спиртним. Також вказала, що страхова компанія відшкодувала шкоду пов"язану із втратою годувальника в розмірі 240 000 грн.

Прокурор у судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання з позбавленням її права керування транспортними засобами.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 просив теж ОСОБА_7 суворо не карати, так як остання вину визнала, розкаялась, вчинила злочин з необережності, потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду відшкодувала,потерпілій ОСОБА_4 шкоду відшкодувала страхова компанія, тому просив при призначенні покарання врахувати дані обставини та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з іспитовим строком та не позбавляти її права керування транспортними засобами.

Крім визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, досліджених судом безпосередньо в судовому засіданні відповідно до ст.92 КПК України, зокрема зібраних по справі письмових доказів, а саме:

-протоколом огляду місця події від 21.10.2020, згідно якого було оглянуто місце події, а саме ділянку дороги Н-10 «Стрий Чернівці Мамалига» на вул.Шевченка с. Боднарів Калуського району, де ОСОБА_7 21.10.2020 було спричинено дане ДТП, внаслідок якого потерпілому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було завдано тілесних ушкоджень, від яких останій помер (а.с. 69-74);

-схемою та фототаблицями до протоколу огляду місця події від 21.10.2020 в с. Боднарів вул. Шевченка (а.с. 75, 76-84);

-довідкою від 30.10.2020 № 1657 та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагута швидкість реакції від 21.10.2020, в ОСОБА_7 ознак спяніння не виявлено (а.с. 85, 86);

-протоколом проведення слідчого експеременту від 09.04.2021 за участю свідка ОСОБА_11 (а.с. 88-91) та схемою до нього (а.с. 92);

- висновком експерта №154, згідно якого смерть гр. ОСОБА_8 настала внаслідок закритої хребетно-спинно-мозкової травми, з переломом 8-го грудного хребця, повним розривом спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку, що ускладнилася спінальним шоком.

Враховуючи характер та ступінь розвитку трупних явищ, можна вважати, що з моменту смерті гр. ОСОБА_8 до моменту проведення судово-медичної експертизи трупа в морзі пройшло біля 16-24 годин.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження: закрита хребетно-спинно-мозкова травма, з переломом 8-го грудного хребця, повним розривом спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку; закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонку, в речовину головного мозку та в м`які тканини голови, забійними ранами та саднами в ділянці голови; поєднана травма грудної клітки, живота та їх органів, з переломом 8-го ребра зліва, розривами печінки та кровотечею в черевну порожнину (700 мл ); відкритий перелом кісток правої гомілки в середній третині; садна та синець в ділянці правої руки; садна в ділянці лівої руки; забійні рани в ділянці лівої ноги; садна поперекової ділянки справа та зліва. Вказані вище тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, незадовго до настання смерті. Для вирішення питання про більш детальний механізм утворення тілесних ушкоджень, необхідно надати в Калуське РВ Івано-Франківського ОБСМЕ матеріали кримінального провадження та результати медико-криміналістичної експертизи одягу, в якому гр. ОСОБА_8 знаходився в момент отримання тілесних ушкоджень. Закрита хребетно-спинно-мозкова травма, з переломом 8-го грудного хребця, повним розривом спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку та в м`які тканини голови, забійними ранами та саднами в ділянці голови: поєднана травма грудної клітки, живота та їх органів, з переломом 8-го ребра зліва, розривами печінки та кровотечею в черевну порожнину (700мл); відкритий перелом кісток правої гомілки в середній третині мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення, а решта описані вище тілесні ушкодження мають ознаки легких.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено: етиловий спирт в концентрації: в крові-1,49 г/л (проміле), в сечі-1/97 г/л (проміле) що свідчить про те що гр. ОСОБА_8 вживав алкогольні напої незадовго до настання смерті і стосовно живих осіб на момент настання смерті вказана концентрація етилового спирту в крові відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння (а.с. 93-98);

-висновком експерта №1347/20, згідно якого у наданих гістологічних препаратах від трупа гр. ОСОБА_8 , 1974 р.н. виявлено: епі- та субдуральна гематома спинного мозку. Субарахноїдальні крововиливи головного та спинного мозку. Набряк речовини головного та спинного мозку. Вогнищеві, дрібновогнищеві, переваскулярні та діапедезні крововиливи в речовину головного та спинного мозку. Дистрофічні зміни нейтронів головного та спинного мозку. Крововилив в м`які тканини голови потиличної ділянки зліва. Клітини Краєвського. Ділянки малокрів`я судин інтерстицію кіркового речовини нирок. Нерівномірне наповнення судин інтерстицію кіркової та мозкової речовини нирок. Вогнищеві крововиливи в паренхіму печінки. Крововиливи в паранефральну, параепінефральну жирову тканину. Жировий гепатоз. Хронічний активний гепатит. Артеріолосклероз нирок (а.с. 99-100);

-висновком експерта №768 від 28.10.2020, згідно якого кров із трупа ОСОБА_8 , 1974 р.н. відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.с. 101);

-висновком експерта №1311, згідно якого при судово-токсилогічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_8 , 1974 р.н. виявлено: етиловий спирт в крові 1,49г/л (проміле), в сечі 1,97г/л (проміле) . Не виявлено: метилового, пропілового, бутилового, амілогово спиртів та їх ізомерів (а.с. 102-103);

-висновком експерта №154-Д, згідно якого враховуючи характер та механізм утворення тілесних ушкоджень, в тому числі перелому кісток правої гомілки, характер і розташування слідів ковзання на одязі і взутті та пошкоджень на автомобілі можна вважати, що мало місце зіткнення автомобіля з потерпілим, коли останній перебував у вертикальному положенні і був повернутий до автомобіля передньо-правою поверхнею тіла з нанесенням первинного удару виступаючою частиною (бампером) в передньо-зовнішню поверхню правої гомілки з наступним падінням, ударі і ковзанні по поверхні капота, ударом головою до лобового скла і послідуючим відкиданням, падінням та ударом до дорожнього покриття (а.с. 104-110);

-протоколом огляду від 03.11.2020, а саме одягу потерпілого ОСОБА_8 , 1974 р.н. (а.с. 111-113);

-висновком експерта №4, згідно якого на підставі проведеної судово медико криміналістичної еспертизи куртки, светра, футболки, штанів із ременем, черевиків-берців потерпілого ОСОБА_8 , 1974 р.н. у кримінальному проваджені № 0000750, з урахуванням обгрунтувань, поданих в синтизуючій частині, експерт прийшов до таких підсумків.

На правому борті, передній поверхні првого рукава, спинці з права куртки, передній поверхні штанів справа в верхній ччастині, передньо-внутрішній поверхні лівої штанини штанів в нижній частині, передньо-зовнішній поверхні правої штанини штанів в нижній ччастині, задній поверхні правої штанини штанів в верхній частині виявлені сліди ковзання у вигляді поверхневого (потертості тканини, деформації, сплющення пучків волокон), поодиноких дрібних мікрочасинок, схожих на скло (на внутрішній поверхні коміра в задній його частині, правому борті в верхній частині куртки, внутрішній поверхні коміра в задній його частині, правому борті в верхній частині куртки, внутрішній поверхні коміра светра в задній його частині) та наскрізних з нерівними краями пошкоджень, поверхневого пошкодження металу заклепок куртки та деформація заклепки справа, накладення речовини сірого кольору, схожої на фарбу, які могли утворитися внаслідок ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня автомобіля; при цьому ж від перерозтягнення тканини тупими твердими предметами могли утворитися розриви швів прорізної кишені справа, внутрішнього шва правого рукава, планки справа, декоративних швів на борті справа та спинці справа, првого бічного шва куртки, накладної кишені правої штани штанів, розриви тканини на правому борті, внутрішній поверхні правого рукава, спинці справа куртки, передній та задній поверхнях штанів справа в верхніх частинах, задньо-зовнішніх поверхні штанів справа в верхній частині, задній поверхні штанів зліва в верхній частині, а внаслідок зачеплення тканини тупим твердим предметом з обмеженою поверхнею міг утворитись кутастий розрив тканини на задній поверхні штанів справа в верхній частині. Крім того наслідок дії предметів, що мають ріжучий край, якими могли бути осколки розбитого скла автомобіля, могли утворитися розрізи поєднані з розривами на плечовій ділянці справа, спинці справа в верхній частині, передній поверхні правого рукава, зовнішній поверхні лівого рукава, спинці справа в верхній частині на межі з середньою частиною куртки, спинці справа в верхній частині светра, передній поверхні лівої штанини штанів в верхній частині, передньо-внутрішній поверхні правої штанини штанів в середній частині, задній поверхні првої штанини штанів в верхній частині, зовнішній поверхні лівої штанини штанів в верхній частині. Виявлені на плечовій ділянці справа, спинці справа в верхній частині, передній поверхні правого рукава куртки, передньо-внутрішній поверхні правої штанини штанів в середній частині мікрочастинки, схожих на скло підтверджують даний висновок. На задній поверхні лівого рукава, спинці зліва в нижній частині куртки, передньо-внутрішній поверхні лівої штанини штанів в середній частині виявлено сліди ковзання у вигляді потертості тканини, деформації, сплощення пучків волокон, поверхневого пошкодження металлу заклепок обох черевиків-берців та деформація 4-ї заклепки лівого черевика-берця, накладень напівпрозорих частинок піску, непрозорих частинок глини, накладення речовини чорного кольору, між волокнами крапкові накладення чорногокольору, схожі до частинок асфальту, які могли утворитися внаслідок ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня автодороги. На підошві лівого черевика-берця в верхній чатині є сліди ковзання у вигляді поверхневого пошкодження гуми, які могли утворитись при ковзанні по покриттю дороги.

Слід вважати, що мало місце зіткнення автомобіля з потерпілим, коли останній перебував у вертикальному положенні і міг бути обернений до автомобіля передньо-правою поверхнею тіла в стані кроку, коли задньою була права нога, при цьому внаслідок первинного удару виступаючими частинами автомобіля могли утворитися сліди ковзання на передньо-зовнішній поверхні правої штанини штанів в нижній частині та передньо-внутрішній поверхнні лівої штанини штанів в нижній частині. На спинці справа в середній частині з переходом на нижню частину, спинці справа в нижній частині, передній поверхні штанів справа в верхній частині виявлено накладення речовини сірого кольору, схожої на фарбу (а.с. 115-119) з фототаблицями (а.с. 120-125);

-висновком експерта №СЕ19/109/13/3-841ІТ/20 від 23.11.2020, згідно якого на момент експертного огляду та дослідження, робоча гальмівна система автомобіля марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані. На момент експертного огляду та дослідження, рульове керування автомобіля марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані.

Враховуючи те, що на момент експертного огляду та дослідження, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані, то питання: - «Які несправності призвели до виненкнення відмови системи (робочої гальмівної системи, рульового керування) автомобіля?», - позбавлене технічного змісту і відповідь на нього не надається.

Враховуючи те, що на момент експертного огляду та дослідження, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані, то питання: - «Коли саме виникла несправність, що призвела до стану відмови (до ДТП, в процесі її розвитку чи після неї)?» - позбавлене технічного змісту і відповідь на нього не надається.

Враховуючи те, що на момент експертного огляду та дослідження, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані, то питання: - «Чи мав водій технічну можливість виявити несправність, що призвела до стану відмови системи (систем) під час експлуатації транспортного засобу?» - позбавлене технічного змісту і відповідь на нього не надається.

Враховуючи те, що на момент експертного огляду та дослідження, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані, то питання: - «Якій ступінь та механізм впливу несправності на виникнення та розвиток пригоди ?» - позбавлене технічного змісту і відповідь на нього не надається (а.с. 126-130);

-висновком експерта №СЕ19/109/13/3-840ІТ/20 від 13.11.2020, згідно якого наїзд автомобілем марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 на пішохода ОСОБА_12 , відбуввся на правій смузі, по напрямку до м. Стрий, та відносно елементів дороги знаходиться в місці що дещо передує уламку скла фари автомобіля який зафіксовано на відстані 15.1 м від пішохідного переходу та 1.15 м до осьової лінії дороги.

Більш точніше встановити місце наїзду автомобіля марки SEAT IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 на пішохода ОСОБА_12 , відносно елементів дороги, експертизи шляхом не є можливим, у зв`язку із недостатньою кількістю слідової інформації, яка зафіксована у наданих на дослідження копіях протоколу огляду місця події від 21.10.2020 року та схемі до нього (а.с. 131-133);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.04.2021 з участю ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 134-140) та схемою до нього (а.с. 141);

-висновком експерта №СЕ-19/109-21/4954-ІТ від 08.07.2021, згідно якого за заланих дорожніх умов, величина максимально допусимої швидкості руху автомобіль марки «SEAT» модель IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить біля 122… 127км/год, в залежності від коефіцієнту зчеплення його коліс із дорожнім покриттям.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації за умови, якщо механізм даної дорожньо-транспорної події розвивався у відповідності до показів свідка ОСОБА_11 , то водій автомобіля марки «SEAT» модель IBIZA реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинна була, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 12.2; 12.4 та 18.1 Правил дорожнього руху України. У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля ОСОБА_7 повинна була, з технічної точки зору, рухатись даною ділянкою дороги із швидкістю не більше 50 км/год а з моменту виходу пішохода ОСОБА_8 на проїзну частину дороги зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати йому дорогу.

За умови, якщо механізм даної дорожньо-транспорної події розвивався у відповідності до показів водія автомобіля марки «SEAT» модель IBIZA реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , то остання повинна була, з технічної точки зору, керуватись вимогами пунктів 12.2; 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху України. У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля ОСОБА_7 повинна була, із технічної точки зору, рухатись даною ділянкою дороги швидкістю, яка не перевищує 50 км/год, а з моменту об`єктивної можливості виявити на проїзній частині пішохода ОСОБА_8 негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

В дорожньо-транспортній ситуації що розглядається, дії пішохода ОСОБА_8 не потребують спеціальних технічних пізнань і можуть бути оцінені слідством (або судом) самостійно відповідно до розділу 4 Правил дорожнього руху України.

При заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля марки «SEAT» модель IBIZA реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 з моменту виникнення небезпеки рухаючись як з заданою, так і з максимально допустимою за даних дорожніх умов швидкістю.

При заданому комплексі вихідних даних, в залежності від механізму розвитку даної події, причиною наставання дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору стали обставини, які пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля марки «SEAT» модель IBIZA реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимог пункту 18.1 або ж 12.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 142-147);

-ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.06.2021 про затвердження мирової угоди, згідно якої загальна сума страхового відшкодування пов`язаного з заподіяною моральною шкодою та відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, що підлягає відшкодуванню ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» ОСОБА_8 становить 240 000 грн. (а.с. 175-177);

-постановою про визнання речовим доказом від 03.11.2020, згідно якої, визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000750 від 22.10.2020 одяг потерпілого ОСОБА_8 , а саме: куртка із бавовняно-синтитичної тканини чорного кольору, камуфляжні штани з ремнем, футболка із бавовняно-синтитичної тканини синього кольору, светр із тканини чорного та сірого кльорів і взуття шкіряні черевики-берці світло-коричневого колору (а.с. 114);

-постановою про визнання речовим доказом від 22.10.2020, згідно якої, визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000750 від 22.10.2020 автомобіль марки «SEAT» модель IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 148);

-ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.10.2020, згідно якої, накладено арешт з забороною на користування та розпорядження на автомобіль марки марки «SEAT» модель IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 (а.с. 149-151).

При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у відповідності до ст. 67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що обвинувачена визнала вину та розкаялась у вчиненому, особу обвинуваченої, яка на «Д» обліку в психіатра та нарколога не числиться (а.с. 172, 173), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 170),має міцні соціальні зв`язки, а саме одружена (а.с. 159), має на утриманні двоє дітей (а.с. 160, 161-163), у власності має рухоме та не рухоме майно (а.с. 165-167, 168); її вік (а.с. 155) та скоєння злочину, будучи не судимою (а.с. 169). При цьому суд бере до уваги те, що ОСОБА_8 в момент ДТП перебував в стані алкогольного сп"яніння та спосіб його життя.

З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини щодо тяжкості злочину, особу винної та інші обставини кримінального провадження, зокрема відсутність судимості, визнання вини та каяття, відшкодування потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальної та моральної шкоди, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі. Зважаючи на викладене, виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід застосувати до обвинуваченої ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на неї відповідні обов`язки.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути із обвинуваченої в дохід держави.

Питання про скасування арешту майна вирішити відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-370, 374 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із позбавленням права керування всіма транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 3489.64 гривень.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.10.2020.

Речові докази:

-автомобіль марки марки «SEAT» модель IBIZA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території спеціального майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Калуського ВП ГУНП в Іввано-Франківській області, пвернути власнику ОСОБА_7 ;

-одяг потерпілого ОСОБА_8 , а саме: куртка із бавовняно-синтитичної тканини чорного кольору, камуфляжні штани з ремнем, футболка із бавовняно-синтитичної тканини синього кольору, светр із тканини чорного та сірого кльорів і взуття шкіряні черевики-берці світло-коричневого колору, які зберігаються в кімнаті речових доказів СУ ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий