Справа № 947/1879/22
Провадження № 1-кс/947/1555/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представників власника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000627 від 20.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудове розслідування розпочато на підставі заяви ОСОБА_7 про те, що співробітники Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області вимагають від нього неправомірну вигоду у розмірі 1 000 доларів США за не вжиття заходів державного контролю за результатами проведення перевірки на предмет дотримання законодавства у сфері торгівлі та послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг, у межах розгляду фактів вказаних у зверненні ОСОБА_8 (№ М-2407 від 21.12.2021).
У зв`язку з викладеним у клопотанні, одразу після одержання ОСОБА_9 вказаної суми неправомірної вигоди, 14.01.2022 у період часу з «15» год. «00» хв. до «16» год. «55» хв., у приміщенні Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 8, у невідкладному випадку, пов`язаному із врятуванням майна та безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, проведено обшук.
У ході проведення зазначеного обшуку, головний спеціаліст Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ім`я ОСОБА_5 добровільно видав звернення ОСОБА_8 (№ М-2407 від 21.12.2021) на 1 арк., та свій особистий мобільний телефон марки Іphone 11 pro, сірого кольору.
Постановою слідчого вищевказані речі і документи, вилучені у під час обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
В подальшому прокурор 15.01.2022 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучені речі та документи, однак слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси повернув клопотання прокурору для усунення недоліків встановивши строк для усунення недоліків 72 години. При постановленні ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків слідчий суддя посилався на те, що до клопотання не долучено ухвали про проведення обшуку за вказаною адресою, в ході якого вилучено речі і документи, на які прокурор просить накласти арешт.
Так, відповідна ухвала про легалізацію обшуку в матеріалах кримінального провадження наявна, але вона не була додана при першому зверненні прокурора до слідчого судді, у зв`язку з тим, що вона постановлена була після того, як прокурор звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно, а саме 18.01.2022 (справа 947/1879/22, провадження 1-кс/947/651/22).
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та на запитання судді повідомив що експертні дослідження мобільного телефону не призначались, оскільки на вказане майно не накладено арешт.
Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки мобільний телефон був наданий власником майна добровільно. Власник майна немає відношення до кримінального провадження. Статусу підозрюваного ОСОБА_5 немає.
ОСОБА_5 повідомив що до кримінального правопорушення відношення немає. На телефоні є лише фотознімок об`єкту, з власниками якого останній не знайомий та мобільний телефон для огляду надав особисто.
Представник ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання, оскільки кримінальне провадження проводиться за ст. 368 КК України, а не за підробкою документів, у зв`язку з чим, просила повернути виучений документ власнику майна.
3. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
3.1.Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Так, відповідно до протоколу обшуку від 14.01.2022 року, того ж дня, у період часу з «15» год. «00» хв. до «16» год. «55» хв., у приміщенні Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 8, у невідкладному випадку, пов`язаному із врятуванням майна та безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, проведено обшук, в ході проведення якого виявлено та вилучено речі і документи перелік яких міститься у клопотанні.
Дозвіл на проведення вказаного обшуку надано ухвалою слідчого судді від 18.01.2022 року.
Вилучене звернення визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин вчиненого злочину.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучені речі, відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені предмети, перелік яких міститься у клопотанні, можливо зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій, а також містять в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого про визнання речовими доказами від 15.01.2022 року, відповідно до якої вилучені речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів якими є вищезазначені речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що прокурором в судовому засіданні не доведено необхідності накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_5 , особливо враховуючи те, що до теперішнього часу в рамках вказаного кримінального провадження навіть не призначено експертних досліджень з вказаним майном, що з моменту вилучення такого майна пройшло вдосталь часу для призначення експертиз, а власник майна немає статусу підозрюваного.
У зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучений мобільний телефон.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000627 від 20.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на документи, вилучені під час проведення 14.01.2021 обшуку у приміщенні Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 8, а саме:
- звернення ОСОБА_8 (№ М-2407 від 21.12.2021) на 1 арк.;
В частині накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_5 марки Іphone 11 pro, сірого кольору - відмовити.
Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 ..
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1