Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3620/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000333 за ч. 3 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Коростенського району Житомирської області, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не має, раніше судимого: 08.02.2014 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. ст. 185 ч. 3, 75, 76, 104 КК України на 3 роки 6 міс. позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 15.10.2014 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. ст. 289 ч. 3, 185 ч. 1, 70 ч. 1, 71 КК України на 5 років 6 міс. позбавлення волі; 13.03.2015 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. ст. 187 ч. 2, 185 ч. 3, 304 ч. 1, 186 ч. 2, 186 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 7 років 6 міс. позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна; звільненого з місця відбування покарання 20.05.2019 умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 1 місяць 14 днів, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 13.03.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 вирішено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирішено долю речових доказів.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Згідно вироку, о 17 годині 09.04.2020 в с. Михайлівка Коростенського району Житомирської області ОСОБА_8 з метою крадіжки проник до житлового будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , - грошові кошти в сумі 2900 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ставить питання про зміну вироку в частині призначеного покарання. Просить призначити йому покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі. Твердить про надмірну суворість призначеного йому покарання, недостатнє врахування судом давних про його особу, що він працює, проживає разом з неповнолітнім братом та матір`ю, яка хворіє після операції, щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_9 була повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилася. Згідно заяви від 06.10.2020., просила суд розглянути справу за її відсутності, при обранні міри покарання покладалася на розсуд суду (а. с. 17).
Заслухавши пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна з проникненням у житло та кваліфікацію цих дій за ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованими та не оспорюється в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 мінімальне за розміром покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання з невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, суд першої ст. 71 КК, врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані всі про особу обвинуваченого, який є раніше судимим та вчинив інкримінований йому тяжкий злочин під час невідбутого строку при умовно-достроковому звільненні від покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком.

При цьому судом першої інстанції було повно враховано дані про особу обвинуваченого, на які він посилається в апеляційній скарзі, та обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про призначення ОСОБА_8 справедливого покарання, яке не може бути визнано явно несправедливим та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Тому доводи апеляційної скарги про необхідність зміни вироку та призначення ОСОБА_8 менш суворого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, - є безпідставними.

Підстав для скасування чи зміни вироку апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.09.2021 щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з 18.01.2022.

Судді: