В И Р О К

Іменем України

єдиний унікальний № 610/3451/21

провадження № 1-кп/610/131/2022

м. Балаклія 27.01.2022 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1

за участі

прокурора: ОСОБА_2 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки: смт. Есхар Чугуївського району Харківської області; зареєстрованої і жительки: АДРЕСА_1 ; громадянки України; з повною загальною середньою освітою; офіційно не працевлаштованої; удови; має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей; рнокпп НОМЕР_1 ; раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

14 вересня 2021 року, приблизно о 21.30 годині, за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Соборна, від б. 98, ОСОБА_3 , незаконно заволоділа належним ОСОБА_6 транспортним засобом автомобілем марки «Daewoo» моделі «Lanos» реєстраційний № НОМЕР_2 вартістю 62730 гривень, маючи реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, здійснила на ньому поїздку в смт. Есхар Чугуївського району Харківської області, де була зупинена поліцією.

Обвинувачена у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення винуватою себе визнала повністю і підтвердила факт його вчинення при обставинах, викладених у даному вироку.

Під час допиту пояснила, що зі своїм хлопцем потерпілим ОСОБА_6 , посварилися в м. Балаклія, без його дозволу взяла ключі від автомобіля і здійнила на ньому поїздку додому в смт. Есхар Чугуївського району Харківської області, де її вже чекала поліція.

Потерпілий просив судовий розгляд провести за його відсутності, клопотання задоволено.

Виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження події інкримінованого кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у його вчиненні.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої за:

ч. 1 ст. 289 КК України, як

незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обвинувачена: раніше не судима; не перебуває на обліках в органі з питань пробації, у нарколога, психіатра; за місцем проживання характеризується позитивно, за недоведеністю протилежного; офіційно не працевлаштована; удова, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2013 та 2020 років народження.

В суді винуватою себе у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаялася, щиро жаліла з приводу цього та осуджувала свою поведінку, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Визначаючи вид та розмір покарання суд також виходить з того, що: вчинений один епізод тяжкого злочину.

Одночасно враховується притягнення до кримінальної відповідальності вперше, конструктивна процесуальна поведінка обвинуваченої в суді і сприяння кримінальному провадженню, її показання також покладені в основу обвинувачення, позиція потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні і претензій до обвинуваченої не має, автомобіль йому повернутий у технічно справному стані, шкоди йому фактично не завдано, з обвинуваченою примирилися.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покаранняйого, з урахуванням встановленої ч. 3 ст. 61 КК України неможливості застосування обмеження волі до жінок, які мають дітей віком до 14 років, необхідно призначити у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі санкції, дійшовши висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування цього покарання, при застосуванні ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, також на мінімальний термін і покладанням обов`язків, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, будуть враховані інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи, стягнути за правилами ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 369-378 КПК України,

у х в а л и в:

1. ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, призначивши їй покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

2.На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

3.У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4.Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту проголошення даного вироку, а саме з 27 січня 2022 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Попередити про те, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, вона може бути направлена для відбування призначеного покарання.

Головуючий ОСОБА_1