Справа № 545/2801/21
Провадження № 1-в/545/405/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відео-конференції клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Одноробівка Золочівського району Харківської області , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою , одруженого,

засудженого 05.06.2014 року Золочівським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 152 КК України до 10 років позбавлення волі,

ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22.02.2016 року зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 05.06.2014 року по 17.11.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

початок строку 05.06.2014 року, кінець строку 23.12.2023 року,

про умовно-дострокове звільнення ,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув частини строку покарання і довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений та його захисник ОСОБА_6 клопотання підтримали та прохали його задовольнити.

Представник колонії проти задоволення клопотання засудженого заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів свого виправлення. Вказав, що 23.06.2021. комісією КВК-29 разом із спостережною комісією при Полтавській РДА розглядалося питання про умовно-дострокове звільнення засудженого та було вирішено відмовити в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки засуджений не в повній мірі довів своє виправлення. Прокурор також заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів свого виправлення .

Заслухавши думку учасників процесу,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 3/4 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканності особи зґвалтування малолітньої особи, за який засуджений вироком Золочівського районного суду Харківської області від 05.06.2014 року за ч. 4 ст. 152 КК України до 10 років позбавлення волі, покарання відбуває з 05.06.2014 року .

Встановлено, що засудженим відбуто 3/4 частин строку покарання .

За весь час відбування покарання засуджений стягнень не мав, має 12 заохочень.

Як вбачається із характеристик ОСОБА_5 від 28.12.2018 року, 26.08.2020 року,23.06.2021 року засуджений до виконання вимог адміністрації установи , робіт з благоустрою установи відноситься задовільно. Має непогашені виконавчі листи ( а.о.с. 117-118,180-181,229-230).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідання комісії ДУ « Крюковська ВК № 29 » від 26.08.2020 р. , від 23.06.2021 року , згідно яких вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення в зв`язку із чим йому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, застосуванні умовно-дострокового звільнення. (а. о/с 183,233).

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в 2020 році, в 2021 році норми виробітку виконував не завжди ( а.о.с. 185,193,212,223,237 ).

Згідно останньої характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 16.09.2021 року вбачається, що останній за час відбування покарання не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення. ( а.с.21-23).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства;
повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Вище викладене вказує на те, що ОСОБА_5 не повній мірі довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , його поведінку за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці останній довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1