Провадження № 11-кп/824/4857/2021
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , ознайомившись з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року, -

встановив :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, задовольнити клопотання захисника від 25 листопада 2021 року та змінити запобіжний захід ОСОБА_2 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, вказаною нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Таким чином, реалізація права апеляційного оскарження рішень суду, ухвалених у кримінальному провадженні, забезпечується в порядку, визначеному КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання обвинуваченому під час судового провадження не може бути предметом самостійного апеляційного оскарження.

Як вбачається з ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на це, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року належить відмовити, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.399 КПК України, -

постановив :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма, доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1