У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі :
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Берегове Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який утримується в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003440 від 06.12.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт, затверджений 24.12.2021 р. прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003440 від 06.12.2021 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року вирішено застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 20 березня 2022 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку із зазначеним суди України переведені у роботу в умовах воєнного стану та продовжують забезпечувати доступ до правосуддя.

З метою забезпечення безпеки учасників провадження, керуючись положеннями ст. 336 КПК України, на підставі ухвали суду від 04.03.2022 року суд прийшов до висновку про необхідність проведення судового засідання, призначеного на 11.03.2022 на 12 год. 00 хв., де має вирішуватись питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор», де утримується обвинувачений.

Керуючись положеннями ст. 49, 54 КПК України, у зв`язку із прибути у судове засідання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , на підставі ухвали суду від 04.03.2022 року суд призначив обвинуваченому захисника з Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в м. Києві для участі в окремій процесуальній дії вирішення питання доцільності продовження обвинуваченому тримання під вартою.

У судове засідання, призначене на 11.03.2022 р., прибув захисник ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації начальника ВКВСР ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку із запровадженим на території України воєнним станом на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р., з метою забезпечення безпеки осіб, які утримуються в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», та у зв`язку із відсутністю технічної можливості провести судові засідання в режимі відеоконференції з Солом`янським районним судом міста Києва та неможливістю здійснити етапування обвинуваченого до зали суду, доповідається про неможливість забезпечити участь у судовому засідання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд також вживав усіх можливих заходів, аби забезпечити відео зв`язок із ДУ «Київський слідчий ізолятор» шляхом портативних засобів зв`язку, однак встановити з`єднання не вдалось через відсутність інтернет зв`язку із ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Також, суд довів до відому учасників провадження, що судове засідання відбудеться без участі у складі суду секретаря судового засідання, та суд візьме на себе функцію фіксації судового процесу у вказаному кримінальному провадженні, використовуючи систему Аккорд, у зв`язку із неможливістю прибути на місце роботи секретаря судового засідання.

Прокурор та захисник зазначили про можливість розгляду судом питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 у відсутність обвинуваченого, із врахуванням впровадженого на території України воєнного стану та неможливістю забезпечити особисту участь обвинуваченого в судовому засіданні з боку ДУ «Київський слідчий ізолятор», де утримується обвинувачений, з мотивів збереження життя та здоров`я останнього в умовах збройної агресії, війни російської федерації проти України.

Заслухавши думки учасників провадження, суд зазначає, що норми чинного КПК України не адаптовані під обставини воєнного стану, оскільки не передбачають чіткого алгоритму дій судді під час розгляду кримінальних проваджень по суті в суді першої інстанції у випадку необхідності вирішити питання, визначене ч. 3 ст. 331 КПК України в умовах воєнного стану, коли з мотивів збереження життя та здоров`я обвинуваченого, є неможливим забезпечення його особистої участі у судовому засіданні.

Також, чинний КПК України не передбачає пряму можливість суду відійти від положень ст. ст. 73, 107 КПК України, у випадку неможливості прибути на робоче місце секретаря судового засідання з метою фіксації судового засідання технічними засобами та ведення журналу судового засідання, з об`єктивних підстав, пов`язаних із збереженням життя та здоров`я, які суд безумовно визнає поважними причинами відсутності секретаря у складі суду.

Відповідно до ст. 124 КПК України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно зі ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом. Відмова у здійсненні правосуддя не допускається.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Як зазначалось вище, на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.

Тобто, із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що суд не може самоусунутись від виконання своїх прямих конституційно передбачених повноважень та функцій із здійснення правосуддя на території України в умовах воєнного стану по причині відсутності в складі суду секретаря судового засідання, основним завданням якого по суті є фіксація ходу судового засідання. Тим більше, коли відсутність секретаря судового засідання є вимушеною і пов`язаною із захистом свого життя та здоров`я від небезпеки, яку несе за собою агресія російської федерації під час війни в Україні.

У даному випадку суд бере на себе всю повноту відповідальності та самостійно покладає на себе функцію здійснення фіксації судового засідання, з метою забезпечення виконання положень ч. 4 ст. 107 КПК України, і у присутності захисника та прокурора із вжиттям усіх залежних від суду заходів, спрямованих на участь у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи терміновість вирішення питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, в умовах воєнного стану, забезпечуючи безпеку обвинуваченого, приходить до висновку про виключну можливість в умовах воєнного стану здійснити розгляд питання, визначеного ч. 3 ст. 331 КПК України, у відсутність обвинуваченого ОСОБА_3 .

У судовому засіданні прокурор просив продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, так як не відпали ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Зазначила, що обвинувачений, будучи раніше засудженим вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2015 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 31.03.2015 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2017 р. за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2019 р. за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувальний акт відносно якого за ч. 2 ст. 185 КК України направлено до Шевченківського районного суду м. Києва, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, спрямований на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення. Зазначила, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно того, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, що пов`язане із позбавленням волі, може значний термін переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у даному кримінальному провадженні. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, викладеним прокурором у поданому клопотанні, із врахуванням не лише тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а і особи обвинуваченого, який не має постійного місця проживання у м. Києві, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив вирішити питання на розсуд суду, із врахуванням тієї обставини,що раніше обвинувачений не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він не має, де мешкати у м. Києві.
Заслухавши думки прокурора, захисника обвинуваченого стосовно доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд приходить до наступних висновків.
Так, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 20.03.2022 року, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК Україні, про які зазначав суд в ухвалі від 20.01.2022 р., суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, тобто до 09.05.2022 р. включно.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Суд також визнає доведеним ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може впливати на свідка та потерпілу у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показів, оскільки обвинуваченому під час виконання вимог ст. 290 КПК України стали відомими анкетні та контактні відомості потерпілої та свідка у даному кримінальному провадженні. Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, наразі притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України.
Судом також враховано особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не має постійного місця проживання у м. Києві, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, що у своїй сукупності свідчить про відсутність в особи міцних соціальних зв`язків та відповідно неможливості застосування до особи більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, на переконання суду, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тому, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183, п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає обвинуваченому розмір застави в двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн.

Розгляд кримінального провадження по суті у відсутність обвинуваченого є процесуально неможливим, а тому суд відкладає слухання справи на іншу дату, про яку додатково будуть повідомлені учасники кримінального провадження.

Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 376, 615 КПК України, ст. ст. 29, 124 Конституції України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 травня 2022 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом,
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання,
- не відлучатись із міста Києва без дозволу суду,
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Визначити строк дії ухвали про продовження тримання під вартою до 09 травня 2022 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1