Справа №635/4233/21
Провадження №1-кп/635/964/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

секретар судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 13 травня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Харківського районного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В середині квітня 2021 року, у денний час доби, бiльш точного часу та дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився поблизу домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаний час та у вказаному місці, у ОСОБА_3 виник злочинний намiр, спрямований на таємне викрадення чужого майна із території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності в цілому належить ОСОБА_6 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , де останній зберiгає належне йому майно. Реалізуючи свій злочинний намiр, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, впевнившись у тому, що за його діями в даний час не спостерігають сторонні особи та власник майна, а його подальші дії ніким не будуть помічені, через хвіртку, проник на територiю домоволодіння ОСОБА_5 , яке по периметру має повне огородження у вигляді паркану, де перед вхідними дверима житлового будинку побачив газовий балон ємкістю 50 л. В подальшому, ОСОБА_3 незаконно, тобто без дозволу власника, взяв вказаний металевий газовий балон ємкістю 50 л, та виніс його з подвір`я через хвіртку, таким чином його викравши, вартість якого становить 400,00 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викрадене майно незаконно обернув на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 400,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, підтвердив факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, а саме, що в середині квітня 2021 року вчинив крадіжку металевого газового балону ємкістю 50 л за адресою: АДРЕСА_2 . Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаявся.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів на нього, які є в матеріалах кримінального провадження,

При цьому суд роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий 11.08.2020 року, тобто вчинив злочин у період іспитового строку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, а також те, що завдана матеріальна шкода відшкодована потерпілому в повному обсязі шляхом повернення майна.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі.

В той час новий злочин обвинувачений ОСОБА_3 вчинив в період іспитового строку, який йому було визначено вироком Харківського районного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року, який набрав законної сили 11.09.2020 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.
Оскільки злочин обвинуваченим вчинений під час іспитового строку, який призначений вироком Харківського районного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року, остаточне покарання ОСОБА_3 належить призначити за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.
Згідно з вимогами ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При складанні покарань за ст.71 КК України, суд враховує правові приписи п.1 ч.1 ст.72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначеннями судами покарання", частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи №77 від 19.05.2021 року в сумі 517,86 гривень відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року і остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 517 (п`ятсот сімнадцять) гривень 86 коп.

Речовий доказ газовий балон, циліндричної форми, який виконаний з металу чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1