1-кп/522/2596/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любашівка, Одеської області, громадянина України, українця, с середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
05 серпня 2021 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з метою особистого вживання, через мережу Інтернет, з використанням месенжеру «Telegram», незаконно придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи шляхом знахідки (закладки) психотропну речовину, а саме амфетамін, загальна маса якої становить 1,091, яку у подальшому незаконно зберігав для особистого вживання при собі.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи наданих органами досудового слідства доказів щодо цих обставин.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 , який не є особою, на яку розповсюджується обмеження, передбачені ч. 3 ст. 61 КК України, необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним та достатнім для виправлення винного і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження ОСОБА_3 не працює, дані про його дохід у матеріалах провадження відсутні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, воно становитиме для нього особистий надмірний тягар.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі за вчинений кримінальний проступок, суд враховує, що ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, усвідомив протиправність своєї поведінки, активно сприяв розкриттю кримінального проступку, щиро покаявся, раніше не судимий, має постійне місце проживання, тому вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 можливо застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок.
Речові докази по справі:
- речовину білого кольору масою 4,469 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - амфетамін, загальна масою 1,091 знищити.
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 30.11.2021