11.02.2022
Справа № 642/800/22
Провадження № 1-кс/642/464/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000134 від 02.02.2018,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 р. до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000134 від 02.02.2018.
В обґрунтування своєї скарги зазначено, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000134 від 02.02.2018. 02.06.2021 постановою слідчого дане кримінальне провадження було закрито, про що скаржник дізнався з листа від 01.02.2022. Вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ухвалена без виконання попередніх вказівок суду та без проведення слідчих дій.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу, пославшись на викладені в ній обставини.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути скаргу у її відсутність.

Суд вважає, що неявка в судове засідання слідчого, чиє рішення оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу з матеріалами, а також матеріали кримінального провадження №0000134 від 02.02.2018, які були надані до суду слідчою, та постанову про закриття кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з наданих матеріалів справи слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000587 від 14.12.2020 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 397, ч.1 ст. 399 КК України

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус свідка.

02.06.2021 слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 закрила кримінальне провадження №0000134 від 02.02.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу вищевказаних кримінальних правопорушень у діях ОСОБА_5 , який займав посаду слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області.

В обґрунтування постанови зазначено, що в ході досудового розслідування свідком ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не надано докази, які б свідчили про наявність моральної, фізичної або майнової шкоди, завданої йому вчиненим кримінальним правопорушенням. При цьому у ході досудового розслідування встановлено, що старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_5 17.04.2017 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000751, де допустив технічну помилку в зазначенні дат - 17.03.2017, не маючи на це прямого умислу. Під час досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про неправдивість показів ОСОБА_5 . На підставі викладеного орган досудового розслідування прийшов до висновку про встановлену відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України у діях ОСОБА_5 , який займав посаду слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області. Таким чином свідчення, викладені в заяві ОСОБА_3 , не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а навпаки були спростовані у ході досудового розслідування.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 2, 284КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Частиною 5 ст.110КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно ч. 2 ст.9КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ч. 1 ст. 92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Провадження по даному кримінальному провадженню вже неодноразово закривалися постановами слідчого (20.03.2018, 19.01.2018, 18.01.20219, 31.07.2019, 27.03.2020).

За час здійснення досудового розслідування після скасування попередньої постанови про закриття провадження слідчим було проведені додаткові допити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак залишилися невиконані вказівки слідчих суддів, про які було зазначено в ухвалах під час скасування попередніх постанов слідчого, включаючи непроведення допиту ОСОБА_3 .

Таким чином, незважаючи на вищевказані положення закону, слідчий не довів обґрунтованість своєї постанови, не надавши будь-яких доказів на підтвердження повноти слідства.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження №0000587 від 14.12.2020 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 397, ч.1 ст. 399 КК України, не є достатньо обґрунтованою, слідчим не всебічно проведено перевірку по даному кримінальному провадженню здобутим доказам, виконано не всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, зокрема не допитаний заявник, не виконані вказівки слідчих суддів, а постанова взагалі не містить необхідного обсягу проведених слідством дій.

Підсумовуючи наведене слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена слідчим без урахування усіх обставин справи, передчасно, під час досудового розслідування не проведений необхідний об`єм перевірочних дій, який був би достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому зважаючи на вказане, вважає необхідним скаргу задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000134 від 02.02.2018.
Кримінальне провадження № 0000134 від 02.02.2018 повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1