Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2510/18
Провадження 1-кп/711/46/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0008342 від 16.10.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівка, Кам`янського району Черкаської області, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Придніпровський районний суд м. Черкаси здійснює розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук, зупинено кримінальне провадження до його розшуку та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою його приводу до Придніпровського районного суду м. Черкаси для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
18 жовтня 2021 обвинуваченого ОСОБА_5 було розшукано та доставлено до суду.
18 жовтня 2021року відновлено провадження по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 України та призначено судовий розгляд на 18 жовтня 2021 року.
Прокурором подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що на даний час в Придніпровському районному суді м. Черкаси на розгляді перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008342 від 16.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Дане кримінальне провадження розглядається судом із 30.03.2018 року. Про виклик у судові засідання ОСОБА_5 повідомлявся належним чином, про свідчать матеріали кримінального провадження. Вживаючи заходів для доставлен обвинуваченого судові засідання, суд застосовував примусовий привід, про що свідчить ухвала суду від 08.05.2018 року. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В судові засідання ОСОБА_5 не з`являється, хоча повідомлений належним чиномпро всі судові засідання, за місцем проживання не з`являється та його місце перебування не відоме, а тому ОСОБА_5 судом оголошено в розшук. Після знаходження місця перебування останнього доставлено до суду, де він ознайомився та розписався в тому, що він ознайомлений про наступне судове засідання 26.11.2018 року. Проте, так в судове засідання і не з`явився.в подальшому суддею винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , оголошення у розшук та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосованийдо раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Згідно ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не зстосовано запобіжний хахід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засіданння, суд може постановити ухвалу про привід обвинуваченого. Відповідно до положень ст. 335 цього Кодексу у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, переховувався від суду, навмисне ігнорував судові виклики, що сприяє необгрунтованому затягуванню розгляду данного провадження в розумні строки та явного ухилення обвинуваченого від суду, а тому є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 і надалі не буде виконувати покладених на нього процесуальних обовязків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може під острахом кримінальної відповідальності знову почати переховуватись від правоохоронних органів, а також може впливати на свідків та потерпілих, які ще на даний час не допитані під час судового слідства, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому в судовому засіданні просила задовольнити клопотання.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо можливості задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту .
Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від вказаного покарання особа може переховуватись від слідства та залишити місце свого постійного проживання; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому з кримінальному провадженні, та з метою пом`якшення своєї вини або взагалі уникнення відповідальності може вплинути на вказаних свідків з метою зміни їх показів; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, переховувався від суду, навмисне ігнорував судові виклики, що сприяє необгрунтованому затягуванню розгляду данного провадження в розумні строки та явного ухилення обвинуваченого від суду, а тому є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 і надалі не буде виконувати покладених на нього процесуальних обовязків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може під острахом кримінальної відповідальності знову почати переховуватись від правоохоронних органів, а також може впливати на свідків та потерпілих, які ще на даний час не допитані під час судового слідства, перешкоджатикримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Судом встановлено, що підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та залишити місце свого постійного проживання; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому з кримінальному провадженні, та з метою пом`якшення своєї вини або взагалі уникнення відповідальності може вплинути на вказаних свідків та потерпілих з метою зміни їх показів; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, відсутнє постійне місце проживання, неоднаразово не з`являвся в судові засідання.
Але, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, яке відноситься до категорії тяжких, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 16.12.2021 року включно.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 177-178,183, 331, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0008342 від 16.10.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, строком 60 днів, тобто до 16 грудня 2021 року, включно.
Копію ухвали негайно вручити прокурору Черкаської окружної прокуратури, обвинуваченому, захиснику, начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», до відому та виконання.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 7 діб з часу її проголошення.
Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено і проголошено 19 жовтня 2021 року о 10 год.00 хв.

Головуючий: ОСОБА_1