Дата документу 24.12.2021 Справа № 554/7905/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2021 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах КП ПОР «Полтававодоканал» про скасування арешту майна,-

УСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах КП ПОР «Полтававодоканал» звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.09.2019 на причеп автомобільної марки ГКБ - 8350, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В обгрунтування клопотання зазначено, що відповідно до акту прийняття-передачі основних засобів від 08.02.1998 р. Акціонерним товариством закритого типу «Будівельне підприємство «Полтавахіммашбуд» було передано, а Комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» отримано причеп автомобільної марки ГКБ - 8350, державний номерний знак НОМЕР_1 , який з цього часу використовувався підприємством у своїй господарській діяльності. В подальшому заявником було отримано технічний паспорт на вказаний причеп та державний номерний знак НОМЕР_1 . Однак у 2019 р. оригінал свідоцтва про реєстрацію вказано причепа було втрачено, в результаті чого виникла необхідність для отримання нового документу.

Під час спроби перереєстрації причепа відповідних органах було з`ясовано, що номерне позначення шасі вказаного причепа піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника, шляхом маскування первинного позначення та подальшим кустарним нанесенням в іншому місці номерного позначення. Внаслідок цього належний заявнику причеп ГКБ - 8350, державний номерний знак НОМЕР_1 було вилучено працівниками поліції та згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.09.2019 р. на нього накладено арешт.

Після накладання арешту була проведена експертиза вказаного причепу, якою було встановлено, що номерне позначення шасі вказаного причепа піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника, шляхом маскування первинного позначення та подальшим кустарним нанесенням в іншому місці номерного позначення « НОМЕР_2 », до зміни номерне позначення шасі було « НОМЕР_3 ». При цьому період часу протягом якого було здійснено зміну номерного позначення шасі експертом не досліджувався та не визначався.

Умисно ніхто із працівників КП ПОР «Полтававодоканал» номерне позначення даношго причепа не змінював, тому підприємство жодним чином не може пояснити зміни номерного позначення шасі не в умовах заводу-виробника. На момент отримання вказаного причепа у власність підприємства відповідних експертиз не проводилось, візуальний огляд слідів підробки не виявив.

На даний час жодних слідчих дій з даним причепом не проводиться, але він до цього часу перебуває під арештом, що не дає можливості підприємству використовувати його в господарській діяльності, чим КП ПОР «Полтававодоканал», як належний набувач, позбавляється можливості користуватися майном, яке набуте ним на законних підставах. Разом з тим у разі зняття арешту, КП ПОР «Полтававодоканал» гарантує надання вказаного причепа слідчому по першій вимозі для проведення слідчих дій.

Заявник подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.09.2019 накладено арешт на причеп автомобільної марки ГКБ - 8350, державний номерний знак НОМЕР_1 який, відповідно до акту прийняття-передачі основних засобів від 08.02.1998 р. є власністю КП ПОР «Полтававодоканал», шляхом встановлення заборони користування, розпорядження, відчуження та проведення будь-яких ремонтних робіт з ним, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: в т.ч. тимчасовий доступ до речей і документів , тимчасове вилучення майна.

Згідно ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На сьогоднішній день вже проведено всі слідчі дії, а саме експертизу, а тому необхідність накладення арешту на вищевказане майно із забороною розпоряджатись ним є недоцільним.

Отже, обмеження права власності на даний час не буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження і тому відсутні підстави для застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Таким чином, минуло більше двох місяців з моменту накладення арешту на майно, а тому застосування щодо останнього запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істині у кримінальному провадженні на момент подання клопотання відсутнє, а тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Суд вважає, що на даний час відпала потреба в застосуванні арешту щодо вказаних речей, а отже арешт підлягає скасуванню

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах КП ПОР «Полтававодоканал» про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.09.2019, на причеп автомобільної марки ГКБ - 8350, державний номерний знак НОМЕР_1 який, відповідно до акту прийняття-передачі основних засобів від 08.02.1998 р. є власністю КП ПОР «Полтававодоканал».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1