ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/15/22 Справа № 703/4226/21 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, громадянина України, не працюючого, не одруженого, студента 2 курсу ЧНУ ім. Б. Хмельницького, утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

22 грудня 2021 року слідчий СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000940 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначив, що 17 грудня 2021 року у період часу із 20 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зайшли у квартиру за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де, будучи у приміщенні вітальні, нанесли численні удари невстановленими у ході слідства предметами по голові, тулубу та кінцівках потерпілому, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження у виді травми голови, тулубу і кінцівок, що призвело до малокровності внутрішніх органів внаслідок крововиливів у товщу тканини тіла, від яких ОСОБА_16 помер у вказаній квартирі.

18 грудня 2021 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000940 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.121 КК України.

23 грудня 2021 року ОСОБА_7 безпосередньо повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за вказаною нормою КК України.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заборонено ОСОБА_7 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності;

5) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом встановлено в межах строку досудового розслідування тривалістю 2 (два) місяці, тобто до 21 лютого 2022 року.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що прокурором не надано обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляційній скарзі вказує, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, від яких настали непоправні наслідки смерть потерпілого, що за своїм характером вчинення дає підстави вважати, що останній ігнорує встановлені у суспільстві загальноприйняті норми поведінки, які закріплені та гарантовані Конституцією України та рядом інших нормативно-правових актів. Подібна поведінка може створювати загрозу незаконного впливу на свідків у даному провадженні, а відповідно до вимог чинного КПК України, показання, надані під час досудового розслідування судом до уваги не беруться, а враховуються лише показання, надані особою у ході безпосереднього судового розгляду.

Прокурор вказує, що під тягарем кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що він вже був оголошений у розшук у рамках досудового розслідування даного провадження. Вважає, що у судовому засіданні підозрюваний був нещирий та надавав показання, які суперечили показанням вже допитаних свідків щодо обставин події.

Прокурор стверджує, що слідчим суддею не взято до уваги доводи органу досудового розслідування щодо обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чим порушено вимоги п. 3 ч. 1 ст. 411 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи прокурора ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 зазначеної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

За змістом ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог частин 1, 2 статті 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених статтею 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, прийшов до обгрунтованого висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Відповідно до вимог статей 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та пункту «е» частини 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 .

Одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України є домашній арешт, який, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до частин 2, 6 статті 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 та його процесуальної поведінки, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Так, слідчим суддею вірно враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, є студентом 2 курсу ЧНУ ім.. Б. Хмельницького, має батьків, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Посилання прокурора як на підставу для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на наявність постанови від 22 грудня 2021 року про оголошення ОСОБА_7 у розшук спростовуються протоколом затримання ОСОБА_7 від 23 грудня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_7 затримано у приміщенні відділу поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області (а.с. 61). Наведене свідчить, що підозрюваний ОСОБА_7 самостійно з`явився до відділу поліції та не переховувався від органів досудового розслідування.

Колегія суддів також погоджується із висновком слідчого судді, що прокурором не доведено неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Не містить таких доводів і апеляційна скарга.

Колегія суддів також враховує, що з моменту застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту 24 грудня 2021 року до постановлення даної ухвали судом апеляційної інстанції даних про порушення підозрюваним застосованого обмеження прокурором не надано, що свідчить про ефективність застосованого слідчим суддею запобіжного заходу та відсутність підстав для зміни його на більш суворий тримання під вартою, як того просить прокурор.

Крім того, на час розгляду апеляційної скарги прокурором не надано доказів ухилення ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, прокурора чи суду під час перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, та прийшов до обґрунтованого висновку про не доведення прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартом.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 183, 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Повний текст ухвали складений 28 січня 2022 року