ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/479/22 Справа № 175/1287/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Фастів Київської області, з середньою освітою, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 21.05.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з іспитовим строком 1 рік;

- 13.11.2019 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 197-1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3 400 грн.;

- 18.10.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяця.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяця.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання за умови, з іспитовим строком 1 рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного.

Близько 10:30 год. 13.03.2019 року, ОСОБА_7 , знаходячись біля буд. №2а по вул. Залізноводській у м. Дніпро, знайшов медичний шприц, який лежав біля кущів, загальним об`ємом 2,5 мл, який було заповнено речовиною коричневого кольору до відмітки 1,9 мл, після чого поклав його до лівої внутрішньої кишені вдягнутої на ньому куртки, тим самим реалізував раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичних засобів для особистого вживання, без мети збуту, діючи всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 року (зі змінами).
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав та почав зберігати при собі наркотичний засіб, з метою особистого вживання, без мети збуту, пішки пересуваючись по вулицях м. Дніпро та смт. Слобожанське.

В цей же день, близько 13:30 год., ОСОБА_7 , знаходячись на території дитячого майданчику, який розташований біля будинку №54 по вул. Василя Сухомлинськогоу в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, за порушення вимог ст. 175-1 КУпАП, а саме - паління в громадському місці був зупинений співробітниками Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, якими було винесено відповідну постанову, на запитання працівників поліції щодо наявності у нього речей, обіг яких заборонено, надав працівникам поліції медичний шприц об`ємом 2,5 мл, який було заповнено рідиною коричневого кольору до відмітки 1,9 мл.

Згідно висновку судової експертизи № 1/8.6/1056 від 22.03.2019 року, речовина, яка міститься у медичному шприці вагою 1,8122 г у своєму складі містить опій ацетильований, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений та маса якого, в перерахунку на суху речовину, складає 0,0549 г, який ОСОБА_7 умисно, незаконно придбав та зберігав при собі у лівій внутрішній кишені одягнутої на ньому куртки, з метою особистого вживання, без мети збуту.

Далі ОСОБА_7 , грубо ігноруючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів від 27.07.2011 року № 796 про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу №7 від 23.03.1998 року «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин. їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними». Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин. їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 20.08.2008 року № 481 і від 29.07.2010 року № 634 будучи особою, яка раніше вчиняла умисні злочини, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправленим та перевиховання не став і знову, маючи злочинний умисел спрямований на повторне, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання без мети збуту, вчинив умисний злочин за наступних обставин.

В липні 2019 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3 , виявив у кущах фрагмент медичного шприца, у якому містилася рідина коричневого кольору та будучи особою, яка раніше була судима за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин, визначив для себе вказану речовину як опій, яка містить в своєму складі «опій ацетильований», реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підібрав вказаний медичний шприц із рідиною коричневого кольору, тим самим повторно незаконно придбав наркотичний засіб.

У подальшому близько о 09:10 год. 15.07.2019 року, ОСОБА_7 , незаконно, повторно зберігаючи при собі наркотичний засіб «опій ацетильований» прибув до буд. АДРЕСА_3 , де на території дитячого майданчику був зупинений працівниками поліції за паління, у заборонених законом місцях, для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. В подальшому ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам поліції фрагмент медичного шприца, який знаходився у лівій руці останнього, в середині якого знаходилась рідина коричневого кольору, зовні схожа на наркотичний засіб «опій ацетильований», який останній незаконно повторно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта №1/8.6/2731 від 29.07.2019 року, надана на експертизу 19.07.2019 року рідина коричневого кольору масою 2,0138 г, є наркотичним засобом - опієм ацетильованим, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину складає 0,0491 г.

Окрім того, приблизно о 08 годині 40 хвилин 29.03.2019 року, ОСОБА_7 перебував у приміщенні магазину «Олді», який розташований за адресою: вул. Нижньодніпровська, буд. 17, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, де перебуваючи між торгівельних рядів приміщення вказаного магазину, останній побачив пилу шабельну марки «Зенит», моделі ЗСП-1300, яка знаходилася на полиці вітрини відділу інструментів вказаного магазину, та в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місті в зазначений час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто те спостерігає і вони є таємними, шляхом вільного доступу взяв з полиці вітрини інструментального відділу магазину «Олді» TOB «Торгівельно-будівельний дім «ОЛДІ»», майно, яке належить вказаному товариству, а саме: інструмент, пилу шабельну марки «Зенит», моделі ЗСП-1300, ринкова вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2000-19 від 24.04.2019 року, складає 1299,00 грн., та вийшов із нею через службовий вхід на подвір`я, намагаючись покинути місце злочину, проте, довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий співробітниками охорони магазину «Олді» TOB «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ».

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказаний вирок в частині кримінально-правової кваліфікації за ч. 2 ст. 309 КК України змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяця. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяця. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.

Вважає, що вирок суду у цьому провадженні підлягає зміні в частині правової кваліфікації, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що 01 липня 2020 року набрав чинності закон України № 2617-VIIІ від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Цим законом внесено відповідні зміни до диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України, зокрема, кримінальним правопорушенням визнається незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Внесені законодавцем зміни до закону про кримінальну відповідальність призвели до пом`якшення кримінальної відповідальності, яка має зворотну дію у часі, оскільки з диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України виключено такі кваліфікуючі ознаки, як чинення злочину повторно, чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. ст. 307, 308, 310, 317 КК України.

На думку прокурора, підстави для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України відсутні, оскільки останній відсутність протягом року судимостей за ст. 309 КК України не мав.

Також прокурор зазначає, що згідно вироку суду ОСОБА_7 , серед іншого, 13.03.2019 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за яке йому призначено покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції закону, що діяв на момент вчинення кримінального правопорушення. Тоді як законом України № 2617-VIIІ від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» внесено відповідні зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років. Таким чином, закон про кримінальну відповідальність в редакції від 15.04.2008 року № 270-VI, який діяв на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не пом`якшує відповідальність, а отже, не має зворотної дії в часі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався не в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 309 КК України, то вони є достатньо обґрунтованими, і підтверджуються сукупністю належних, достовірних та допустимих доказів.

Колегія суддів зазначає, що серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Так, згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України, суд, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Колегія суддів зазначає, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Вказаним законом внесено відповідні зміни до диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України, зокрема, кримінальним правопорушенням визнається незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Внесені законодавцем зміни до закону про кримінальну відповідальність, призвели до пом`якшення кримінальної відповідальності, яка має зворотну дію у часі, оскільки з диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України виключено такі кваліфікуючі ознаки, як «вчинення злочину повторно», чи «особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. ст. 307, 308, 310, 317 КК України».

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 було засуджено, у тому числі, за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно. Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 15.07.2019 року.

Колегія суддів зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги внесені законодавцем зміни до закону про кримінальну відповідальність, а саме до ч. 2 ст. 309 КК України, що передбачають поліпшення становища обвинуваченого та мають зворотну дію у часі.

Таким чином, враховуючи те, що на момент ухвалення оскаржуваного вироку набрали чинності зміни до закону про кримінальну відповідальність, а також відсутність у ОСОБА_7 протягом року судимостей за ст. 309 КК України та інших обтяжуючих обставин кваліфікованого складу кримінального правопорушення, підстави для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України, - відсутні.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що згідно вироку суду ОСОБА_7 , серед іншого, було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, в межах санкції закону що діяв на момент вчинення кримінального правопорушення. Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 13.03.2019 року.

Колегія суддів вказує, що законом України № 2617-VІІІ від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» було внесено відповідні зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Таким чином, закон про кримінальну відповідальність в редакції від 15.04.2008 року № 270-VI, який діяв на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не пом`якшує відповідальність, а отже, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_7 , - зміні.

Слід перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Слід вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяця.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно слід вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяця.

На підставі ст. 75 КК України слід вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На думку колегії суддів, саме такий вид та розмір покарання, є необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , - задовольнити.

В ирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , - змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяця.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяця.

На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4