ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2021 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000441 від 24.04.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жузумдик, Чимкентська область, Казахстан, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з повною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, за наступних обставин.
23.04.2021 близько 20 год. 45 хв. поліцейським сержантом поліції ОСОБА_6 разом з командиром старшим сержантом поліції ОСОБА_7 та поліцейським старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , виконуючи покладені на них обов`язки з безперервного та цілодобового патрулювання території обслуговування з метою контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху на території Холодногірського району м. Харкова, знаходячись у службовому автомобілі Toyota Prіus, державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, виявлено транспортний засіб марки Пежо 307 державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння згідно ознаків такого стану.

ОСОБА_5 було запропоновано за допомогою спеціального технічного засобу пройти тест на стан сп`яніння на що останній відмовився, або пройти огляд у лікаря закладу охорони здоров`я. Крім того, ОСОБА_5 було повідомлено, що у випадку встановлення факту того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді накладення штрафу на водія у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В подальшому ОСОБА_5 , спільно з поліцейським сержантом поліції ОСОБА_6 , командиром старшим сержантом поліції ОСОБА_7 та поліцейським старшим сержантом поліції ОСОБА_8 на службовому автомобілі, прибули до медичного закладу охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» за адресою: м. Харків. вул. Шевченка, 26 з метою проходження ОСОБА_5 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас, ОСОБА_5 , близько о 21 год. 38 хв., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, усвідомлюючи, що порушив правила дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а працівники поліції є службовими особами, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в момент виконання покладених на поліцейського ОСОБА_6 , командира ОСОБА_7 та поліцейського ОСОБА_8 обов`язків, діючи умисно, з метою надання поліцейському неправомірної вигоди, ОСОБА_5 дістав грошові кошти у розмірі 2 400,00 грн та надав їх ОСОБА_6 поклавши до кишені форменого одягу, як неправомірну вигоду, за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді накладення штрафу на водія у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тим самим надав службовій особі неправомірну вигоду, за не вчинення відносно нього службовою особою дії з використанням службового становища. Відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_6 є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим він є службовою особою,

Поліцейський ОСОБА_6 зрозумівши, що ОСОБА_5 надав грошові кошти у розмірі 2 400,00 грн, як неправомірну вигоду, за не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, повідомив про незаконні дії останнього. Командиром ОСОБА_7 повідомлено про факт надання неправомірної вигоди на лінію диспетчерського центру «102», викликано на місце слідчо-оперативну групу ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Відносно водія ОСОБА_5 на місці було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 144628 від 24.04.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В підготовчому судовому засіданні сторони надали підписану угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , підписану захисником адвокатом ОСОБА_4 .

Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_5 судом покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., зі спеціальною конфіскацією предмету неправомірної вигоди переданої ОСОБА_6 у розмірі 2 400,00 грн, відповідно до ст. 96-1, ст. 96-2 КК України.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання цієї угод. Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненому щиро покаявся. Підтвердив суду, що угоду про визнання винуватості він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими, а саме: наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку. Просив затвердити зазначену угоду, захисник підтримав позицію обвинуваченого, просив затвердити укладену між сторонами угоду про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому були роз`яснені та йому зрозумілі.
Після таких роз`яснень суду обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст. 66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до переконання про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 368, 369, 370, 371, 374, 376, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості, укладену 20 серпня 2021 року між сторонами кримінального провадження: прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів, які є предметом неправомірної вигоди переданої ОСОБА_6 у розмірі 2 400,00 грн, конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя -