ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000055 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастів Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 04.05.2020, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на замісній підтримувальній терапії в комунальному некомерційному підприємстві Фастівської районної ради «Фастівській центральній районній лікарні», за адресою: вул. Льва Толстого, 28, м. Фастів, Київська область, отримавши таблетки наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, які всупереч Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 200 від 27.03.2012, не зберігав за місцем свого проживання, а незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб при собі.
08.05.2020 о 10 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по вулиці Галафєєва в місті Фастів Київської області був зупинений працівниками відділення поліції на станції Фастів та в подальшому затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Під час особистого обшуку у нього у правій кишені джинсів виявлено та вилучено 2 блістера з таблетками білого кольору, які він зберігав для власного вживання, без мети збуту.
Згідно з висновком експерта № 11-2/2952 від 14.05.2020 надані на дослідження 12 таблеток білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,164 гр.
Метадон (фенадон) згідно «Списку №1 наркотичних засобів, обіг яких обмежено» в «Таблиці II» «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 № 770 зі змінами внесеними згідно постанови КМУ №1890 від 12.12.2002, №518 (518-2008-п) від 04.06.2008, № 1298 від 02.12.2009, № 373 від 31.05.2010, № 4 від 05.01.2011, № 327 від 02.03.2011, №796 від 27.07.2011, №1050 від 05.10.2011, №248 від 29.02.2012, №408 від 23.05.2012, №800 від 22.08.2012, №1129 від 05.12.2012, №15 від 09.01.2013, №234 від 08.04.2013 та №712 від 26.12.2014, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», метадон (фенадон) масою від 0,02 г до 1,6 г складає розмір від невеликого до великого розміру, тобто становить розмір наркотичного засобу за виготовлення, придбання та зберігання якого настає відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав частково та надав суду наступні показання, що він знаходиться та програмі замісної терапії та лікарі видають йому таблетки «Метадон» для вживання вдома. Він має листок призначень, за яким йому видають таблетки по понеділках, у цьому листі він щодня після прийому препарату ставить свій підпис. Кожного місяця він носить у лікарню на перевірку показувати залишок таблеток. Дату коли принести залишок таблеток на перевірку, кожного разу кажуть іншу. 08.05.2020 він йшов додому з лікарні, де показував залишок таблеток, та був затриманий працівниками поліції. Його попросили показати речі, що у нього є. У нього були таблетки метадону, які він отримує, і тому на нього завели справу.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду надав наступні показання, що він працює лікарем-наркологом у Фастівській центральній районній лікарні. ОСОБА_5 його пацієнт та знаходиться на замісній терапії. Пацієнти отримують метадон у кількості на тиждень, для кожного встановлено свій день. Препарати отримують щотижня. Один раз на місяць пацієнт повинен показати залишок препарату, який у нього залишився. Вимога про пред`явлення пацієнтом залишку раз на тиждень передбачена наказом МОЗ України № 200 та 863. Встановлення конкретних днів явок із залишком для пацієнтів нічим не передбачена, кожному пацієнту про необхідність показати залишок раз на місяць в той чи інший день говорить або медсестра, або він як лікар. Дата, в яку пацієнту необхідно прибути для пред`явлення залишку ніде не фіксується, все відбувається усно. Якщо хворий має намір показати залишок раніше, то при ньому, принаймні, як вказав свідок, має бути заява про проходження замісної підтримувальної терапії. Обвинувачений за час перебування на замісній терапії будь-яких зауважень не мав, умови програми виконує добросовісно. Останній раз до дати вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального проступку він приносив показати залишок 16.04.2020. Те, що ОСОБА_5 08.05.2020 йшов показати залишок метадону свідок ні підтвердити, ні спростувати не може, бо відмітки в амбулаторній карті немає. Наступного разу ОСОБА_5 показав залишок 28.05.2020.
Судом були досліджені також і письмові докази, надані стороною обвинувачення, відповідно до яких встановлено наступне.
Згідно з Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000055 від 08.05.2020 близько 10:45 год. по вул. Галафєєва у м. Фастові Київської області, було затримано ОСОБА_5 за підозрою у зберіганні наркотичних речовин та в подальшому затримано в порядку ст. 208 КПК України. Правова кваліфікація ч. 1 ст. 309 КК України.
Згідно із Рапортом інспектора-чергового Фастівського ВП ГУНП в Київській області від 08.05.2020 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.05.2020 о 11:16 год. за адресою: район м. Фастів, вулиця Тараса Шевченка буд. 41, зупинили в м. Фастів вул.. Галафєєва поблизу підземного переходу підозрілу особу ОСОБА_5 , підозрюють, що даний громадянин зберігає при собі наркотичні речовини. Викликали самостійно, звернувся для фіксації, заявник ОСОБА_8 .
Згідно із висновком експерта № 11-2/2952 від 14.05.2020 надані на дослідження тринадцять таблеток білого кольору круглої форми містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено. Надані на дослідження тринадцять таблеток білого кольору круглої форми містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в наданих на дослідження тринадцяти таблетках становить 0,164 г.
Згідно з постановою про визнання речовими доказами та передачу на зберігання від 15.05.2020 наркотичний засіб метадон (загальна маса складає 0,164 грама), який міститься у пакеті з полімерного матеріалу № 5245021 визнано речовим доказом. Спец пакет № 5245021 з його вмістом передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Згідно із квитанцією № ФО 534 від 15.04.2020 спец пакет № 5245021 вагою 0,164 грама переданий на відповідальне зберігання у камеру зберігання речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Згідно із протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2020 слідчий ОСОБА_9 ознайомився із медичною документацією на громадянина ОСОБА_5 .
Згідно з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, від 13.05.2020 була вилучена медична документація на громадянина ОСОБА_5 щодо отримання ним препаратів замісної терапії.
Згідно із інформаційною згодою на участь в програмі замісної терапії з застосуванням «Метадону» від 12.10.2011, ОСОБА_5 дав згоду на участь в програмі.
Згідно із заявою від 13.03.2018 про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин та/або прекурсорів і виконання призначень лікаря ОСОБА_5 просить дозволу на отримання наркотичних засобів, психотропних речовин та/або прекурсорів.
Згідно з Правилами участі у замісній підтримувальній терапії, зазначеними в Інформаційному листі про замісну підтримувальну терапію із застосуванням препаратів бупренорфіну або метадону хворому заборонено:
відвідувати заклад охорони здоров`я для отримання ЗПТ у стані алкогольного наркотичного сп`яніння;
виносити отримані препарати за межі кабінету, де проводиться ЗПТ, крім випадків видачі цих препаратів для самостійного прийому хворим в амбулаторних умовах, у тому числі в умовах створеного стаціонару вдома;
здійснювати будь-які незаконні дії з психотропними речовинами, наркотичними засобами або прекурсорами на території закладу охорони здоров`я;
порушувати громадський порядок на території закладу охорони здоров`я, на базі якого надається ЗПТ.
Для контролю прийому препарату, що виданий за рецептом або безпосередньо з ЛПЗ для самостійного прийому в амбулаторних умовах, у тому числі в умовах створеного стаціонару вдома, лікар має право періодично вимагати надати залишок препарату до ЛПЗ для контролю його кількості. Виявлення нестачі препаратів або їх ненадання для контролю, у тому числі у визначений лікарем термін, є підставою для припинення їх видачі за рецептом або безпосередньо з ЛПЗ для самостійного прийому в амбулаторних умовах. Препарати, які отримано у заводській упаковці (блістері), надаються для контролю у непошкодженій заводській упаковці (блістері) та вилучаються з неї (нього) лише безпосередньо перед вживанням.
Згідно із листком отримання пацієнтом препарату замісної терапії ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального проступку йому було видано метадону на тиждень з 04.05 по 10.05.2020 дозою 180 мг. і про прийом цього препарату з 04.05 по 10.05.2020 містяться підписи пацієнта.
Згідно з листком призначень лікарями наркотичних та психотропних лікарських засобів та виконання цих призначень № 71, ОСОБА_5 з діагнозом опійна наркоманія призначено таблетки «Метадон» 5 мг. 1 таб., про що містяться підписи лікаря та сестри, яка виконала призначення.
Згідно з листком призначень лікарями наркотичних та психотропних лікарських засобів та виконання цих призначень № 71, ОСОБА_5 з діагнозом опійна наркоманія призначено таблетки «Метадон» 25 мг. 1 таб.
Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.05.2020 ОСОБА_5 затримано слідчим ОСОБА_9 з підстав «якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».
Відповідно до Постанови про визнання речовими доказами від 15.05.2020 речовими доказами визнано наркотичний засіб метадон (загальна маса складає 0,164 г.), який міститься у пакеті з полімерного матеріалу № 5245021.
Судом також було досліджено документи, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_5 . Так, відповідно до ст. 89 КК України він раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання.
Дослідивши наведені вище докази та оцінивши їх за правилами, визначеними ст. 94 КПК України, суд зазначає наступне.
Як вже вказано вище ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту. Незаконність зберігання наркотичного засобу не за місцем свого проживання, а при собі, органом досудового розслідування обґрунтовується порушенням ОСОБА_5 вимог Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 200 від 27.03.2012.
Оцінюючи пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення на відповідність його вимогам закону суд зазначає наступне.
Згідно з положенням п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України передбачено, що висунення обвинувачення відбувається шляхом прийняття відповідного процесуального рішення, яким є обвинувальний акт.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, що повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8, суд повинен вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вимога щодо конкретності і зрозумілості пред`явленого особі обвинувачення випливає із необхідності дотримання під час кримінального провадження засад кримінального провадження, яким, відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України, мають відповідати зміст та форма кримінального провадження.
Так, ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п.п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
У п. 34 рішення у справі Абрамян проти Росії Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34). Неконкретність обвинувачення розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Не зважаючи на це, як видно із пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, матеріалів справи та досліджених судом доказів, останнє сформульовано неконкретно. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що йому інкриміноване обвинувачення в порушенні Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 200 від 27.03.2012 без зазначення конкретної норми, яку, на думку органу досудового розслідування порушив ОСОБА_5 , зберігаючи при собі, а не за місцем проживання, отриманий у законний спосіб метадон.
Суд звертає увагу, що об`єктивна сторона вказаного кримінального проступку полягає у незаконності зберігання наркотичних засобів.
Відповідно до абз. 7 п.3 постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» N 4 від 26.04.2002 під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості.
З наведеного видно, що склад кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України обумовлюється наявністю таких обов`язкових елементів як умисність діяння та незаконність перебування наркотичних засобів у володінні особи.
Доводячи наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального проступку, орган досудового розслідування та прокурор посилаються на те, що всупереч Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого наказом МОЗ України №200 від 27.03.2012 останній не зберігав отримані таблетки мета дону за місцем свого проживання, а незаконно зберігав їх при собі.
Тобто, орган досудового розслідування та прокурор стверджують, що ОСОБА_5 хоч і отримав у законний спосіб наркотичні засоби метадон, однак мав зберігати їх відповідно до наведеного вище Порядку за місцем свого проживання.
Судом досліджено наведений вище підзаконний нормативно-правовий акт, посилання на який здійснено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 .
Суд не вбачає необхідності вдаватися до копіювання у вироку змісту наведеного вище Порядку, з огляду на його загальну доступність, та відшукування самостійно норми, яка б свідчила про порушення ОСОБА_5 наведеного вище Порядку під час проходження ним замісної підтримуючої терапії.
Водночас, суд звертає увагу, що жодне з положень наведеного вище Порядку не містить обов`язку особи, яка отримує замісну підтримуючу терапію та якій видається препарат для вживання в умовах облаштованого домашнього стаціонару, зберігання наркотичних засобів за місцем свого проживання.
Відсутнє таке зобов`язання пацієнта і у вилученій під час тимчасового доступу до речей та документів медичній документації на ім`я обвинувченого ОСОБА_5 , зокрема, в Інформаційній згоді (а.с.103), Заяві на отримання наркотичних засобів, психотропних речовин та/або прекурсорів і виконання призначень лікаря (а.с. 104), Інформаційному листі про замісну підтримувальну терапію із застосуванням препаратів бупренорфіну або мета дону (а.с. 105).
Більш того, можливість зберігання при собі таких препаратів передбачається й обумовлюється вимогою лікаря надати залишок препарату для контролю його кількості.
Таке право лікаря передбачено як власне наведеним вище Порядком, так і про дубльоване в Інформаційному листі (а.с.105).
Суд звертає увагу, що отримання пацієнтом наркотичних засобів під час проходження замісної підтримуючої терапії для вживання їх в умовах домашнього стаціонару логічно передбачає те, що ці наркотичні засоби будуть зберігатися такими особами при собі під час їх переміщення з лікувального закладу додому, також під час звітування по їх залишках на вимогу лікаря. При цьому, наведений вище Порядок також не вимагає від осіб, що проходять таку терапію, мати постійно при собі заяву на отримання замісної терапії. Згідно наведеного вище Порядку, така заява є підставою для призначення особам, що мають відповідну залежність, замісної підтримуючої терапії.
Тому, оскільки в матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_5 про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин та/або прекурсорів і виконання призначень лікаря, то такі елементи умисність дій, пов`язаних з фактичною незаконністю перебування при ОСОБА_5 призначеного йому метадону виключається.
Окрім наведеного вище, що свідчить як про неконкретність, так і про безпідставність обвинувачення пред`явленого ОСОБА_10 , суд звертає увагу також і на порушення органом досудового розслідування вимог КПК України під час затримання ОСОБА_11 . Так, як видно з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 08.05.2020 ОСОБА_5 фактично був затриманий о 10 год.45 хв. за участі понятих та захисника, під час чого була здійснена відео фіксація за допомогою відеокамери марки Panasonic HC-V260.
Підставою затримання у протоколі зазначено: 1) якщо особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. При цьому, згідно з протоколом затримання, був проведений обшук ОСОБА_5 на підставі ч.3ст208 КК України.
Оцінюючи наведений вище протокол затримання, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до вимог ст.ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482-2 цього Кодексу:
1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;
2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.
Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 , обвинувачений у незаконному зберіганні наркотичних засобів метадону, який він отримав під час проходження замісної підтримуючої терапії.
Незаконне зберігання особою наркотичного засобу не є очевидним діянням, його виявлення вимагає проведення відповідних розшуково-слідчих дій.
Тому, під час руху ОСОБА_10 додому без його попереднього затримання та обшуку передбачити, що в нього при собі можуть бути наркотичні засоби, об`єктивно неможливо. Вказане відповідно спростовує існування на час затримання ОСОБА_5 та його обшуку без ухвали слідчого судді підстав, зазначених у протоколі затримання від 08.05.2020, які кореспондують ч. 3 ст. 207 КПК України.
У зв`язку з цим, оскільки затримання й обшук ОСОБА_5 відбулося з порушенням вимог ст.ст. 207, 208 КПК України, то відповідно отримання під час такого затримання й обшуку докази відбулося з грубим порушенням вимог КПК України, що є підставою для визнання їх недопустимими (ст. 86, п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України).
Це, зокрема, стосується, вилучених під час обшуку ОСОБА_10 двох блістерів з 6 таблетками білого кольору (5 мг) та 7 таблеток білого кольору (25 мг), які в подальшому були передані на експертизу та були визнані у справі речовими доказами. Тому, виходячи з доктрини «плодів отруйного дерева», на яку у своїй практиці посилається ЄСПЛ, це зокрема рішення у справі у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», якщо джерело доказів є недопустимим, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж. У даному випадку джерелом доказів, яке суд визнає недопустимим, було затримання обвинуваченого ОСОБА_5 та його одночасний з затриманням обшук, оформлене протоколом затримання від 08.05.2020. похідними від цього джерела є речові докази та висновок експерта.
Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення є неконкретним, що є порушенням його права на захист, безпідставним, а здобуті на досудовому розслідуванні докази недопустимі.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з положеннями КПК України обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що під час розгляду даного кримінального провадження стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом того, що в діях ОСОБА_5 є склад інкримінованого йому кримінального проступку.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, зокрема, якщо не доведено, що: в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Питання про речові докази у справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно з Довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 11-2/2952 від 14.05.2020 складають 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.
Питання про судові витрати вирішити згідно з вимогами ч. 1 ст. 122 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинувачені за ч. 1 ст. 309 КК України та виправдати його за відсутністю в його діях склад кримінального правопорушення.
Судові витрати за залучення експерта на стадії досудового розслідування за проведення експертизи у кримінальному провадженні № 11-2/2952 від 14.05.2020 в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп віднести на рахунок держави.
Речові докази після набуття вироком законної сили:
- наркотичний засіб мета дон (загальною маса складає 0,164 г.) який міститься у пакеті з полімерного матеріалу № 5245021, який передано до камери зберігання речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1