Провадження по справі№ 1-кп/522/357/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002214, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.08.2018р. на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, маючого середню- спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника обвинуваченого, - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2018р., приблизно о 15 годині 00 хвилин, на проїжджій частині вулиці Колонтаївська в місті Одесі, а саме навпроти будинку № 2 зазначеної вулиці, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відбулася сварка з причини переходу останнім проїздної частини вулиці у невстановленому для пішоходів місці.

У подальшому, 28.08.2018р., приблизно о 15 годині 05 хвилин, перебуваючи на проїздній частині АДРЕСА_2 , а саме навпроти будинку № 2 зазначеної вулиці, ОСОБА_3 , під час сварки, відштовхнув від себе руками ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_7 , через неутримання рівноваги, впав на асфальт проїздної частини вулиці та вдарився об тверду поверхню головою, в результаті чого ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму в формі струсу головного мозку; забійні рани тім`яно-потиличної області справа; підапоневротичну гематому тім`яно- потиличної області справа; синець повік лівого ока та крововилив під кон`юнктиву лівого ока, які у подальшому призвели до стійкого помірного посттравматичного стресового розладу зі зниженням соціального функціонування.

Зазначені тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, а викликали тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.1.5, 2.2.2 і 4.6 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В діях обвинуваченого ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 128 КК України, - необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті, винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, визнав в повному обсязі, висловив щирий жаль з приводу вчиненого злочину та осуд своєї поведінки за вчинений злочин та заявив клопотання про закриття кримінального у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Провадження у справі просив закрити.

Адвокат обвинуваченого підтримав клопотання про закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши заяву щодо розгляду обвинувального акту у його відсутності. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження підтримала.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, заслухавши думку прокурора та адвоката, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.

Згідно із частиною 2 статті 49 КК перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений частиною 1 статті 49 КК. Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк - п`ятнадцять років - спливає далі, незалежно від ухилення.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин 08 серпня 2018 року, передбачений ст. 128 КК України який, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Санкція ст. 128 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», роз`яснено, що відповідно до ст. 11 1 КПК України, таке звільнення є обов`язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе за умови перебігу зазначеного строку, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Із хронології подій у вказаній кримінальній справі вбачається, що ОСОБА_3 не ухилявся від слідства та суду, тобто перебіги розгляду справи не переривалися, при цьому відсутні відомості щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за інші злочини.

Зазначені обставини знайшли свого підтвердження також відповідно до рішення Верховного Суду України від 22.05.2018 року (справа № 665/2387/14-к; провадження № 51- 240 км 18).

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа щодо нього закриттю.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 372 КПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з:

1) вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; назви та складу суду, секретаря судового засідання; найменування (номера) кримінального провадження; прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання; закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа; сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження;

2) мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався;

3) резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989р. « Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна вбачається, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вимог ст. 129 КПК України та ст. 284 КПК України, яка передбачає, що про закриття провадження щодо особи суд постановляє судове рішення у вигляді ухвали, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 завдану внаслідок вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення моральну шкоду у сумі 100000 (сто тисяч) гривень, не підлягає розгляду.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати, - відсутні

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, закрити.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди залишити без розгляду, - як таку, що підлягає поданню та розгляду у порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 , - не застосовувався.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:

-DVD-R серійний з відеозаписом від 28.08.2018р. за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 3- зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1

13.09.2021