Єдиний унікальний номер справи 333/7015/21
Номер провадження 1-в/333/262/21
УХВАЛА
Іменем України
про припинення примусових заходів медичного характеру
28 жовтня 2021 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , представника лікарні: ОСОБА_4 , лікаря-психіатра ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
07 жовтня 2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2010 року неодноразово був оглянутий лікарем - психіатром КНП «ОКЗ НПД» ЗОР. Діагноз: помірно виражена деменція змішаного ґенезу. 31 грудня 2018 року скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185, ч.1 Кримінального кодексу України.,22 січня 2019 року - ст. 185, ч.2 Кримінального кодексу України.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 128 від 18.03.2020 року визнаний таким, що неосудний.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2020 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в КНП «ОКЗ НПД» ЗОР.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2021 року примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку були продовжені.
За останні 6 місяців у пацієнта відмічається поступове погіршення пам`яті, у зв`язку з чим отримував підтримуюче лікування, яке спрямоване на покращення когнітивного дефіциту. Пацієнт утримується від вживання алкоголю. Час проводить у межах квартири. Спокійний. У поведінці впорядкований. Виконує інструкції у повному обсязі. Активної психотичної симптоматики не виявляє. Внаслідок зниження соціальної адаптації потребує стороннього догляду.
Звертаючи увагу на психічний стан пацієнта комісія лікарів - психіатрів приходить до висновку, що ОСОБА_6 не потребує продовження примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
У судовому засіданні представник комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради та лікар-психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечувала, також просила на підставі п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» поновити кримінальну справу.

Захисник проти задоволення заяви не заперечували.

ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, зазначивши, що на цей час він почуває себе добре, зробив висновки та дуже жалкує, що скоїв злочин.

Суд, заслухавши представника комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради, лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, особи, відносно якої ставиться питання про зміну примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом на амбулаторне примусове лікування, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2010 року неодноразово був оглянутий лікарем - психіатром КНП «ОКЗ НПД» ЗОР. Діагноз: помірно виражена деменція змішаного ґенезу. 31 грудня 2018 року скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185, ч.1 Кримінального кодексу України.,22 січня 2019 року - ст. 185, ч.2 Кримінального кодексу України.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 128 від 18.03.2020 року визнаний таким, що неосудний.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2020 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в КНП «ОКЗ НПД» ЗОР.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2021 року примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку були продовжені.
За останні 6 місяців у пацієнта відмічається поступове погіршення пам`яті, у зв`язку з чим отримував підтримуюче лікування, яке спрямоване на покращення когнітивного дефіциту. Пацієнт утримується від вживання алкоголю. Час проводить у межах квартири. Спокійний. У поведінці впорядкований. Виконує інструкції у повному обсязі. Активної психотичної симптоматики не виявляє. Внаслідок зниження соціальної адаптації потребує стороннього догляду.
Звертаючи увагу на психічний стан пацієнта комісія лікарів - психіатрів приходить до висновку, що ОСОБА_6 не потребує продовження примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених КК України, КПК України, цим Законом та іншими законами. Питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Згідно із ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та припинити примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , оскільки за висновком комісії лікарів-психіатрів психічний стан хворого покращився та залишається стабільним.

Щодо клопотання прокурора про поновлення кримінального провадження, то суд зазначає наступне.

Відповідно, до п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», одночасно зі скасуванням (припиненням) примусових заходів медичного характеру щодо особи, яка захворіла на психічну хворобу після вчинення злочину, а потім одужала, суд має вирішити питання про відновлення кримінальної справи.

Отже основною підставою для поновлення провадження кримінального провадження є видуження особи, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на даний час психічний стан здоров`я пацієнта ОСОБА_6 , активної психотичної симптоматики не виявляє, але однак внаслідок зниження соціальної адаптації потребує стороннього догляду. Отже, висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 262 не встановлено, що ОСОБА_6 одужав та на даний час є осудною особою. Інших доказів на підтвердження даного факту суду надано не було.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відсутні підстави для поновлення кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Припинити примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 28 жовтня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя ОСОБА_1