Провадження № 1-кс/344/6658/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000034 від 03.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУ НП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 03.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28.02.2011 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Український капітал», (Кредитор) та ОСОБА_6 (Позичальник) укладено кредитний договір № 09скл-11, відповідно до якого Позичальнику був наданий кредит в сумі 2 000 000,00 грн., строком на два роки, зі сплатою 20% (двадцять) процентів річних на будівництво готельного комплексу.

З метою забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору, цього ж дня, 28.02.2011 між сторонами укладено договір іпотеки № 1137, згідно якого ОСОБА_6 було передано в іпотеку Кредитору земельну ділянку площею 0,64 га, кадастровий номер :22:001:0577, яка розташована в с. Поляниця (присілок Прохідний) Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, призначена для будівництва туристично-рекреаційного комплексу з мережею готельно-господарської інфраструктури, набутої ОСОБА_6 у власність у ТОВ «Скорзонера» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1686 від 08.04.2009.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.05.2009, зокрема плану меж земельної ділянки з кадастровим номером :22:001:0577 вказана земельна ділянка межує із землями Поляницької сільської ради, земельною ділянкою гр. ОСОБА_7 , землями Ворохтянського ЛГ та ТОВ «Інвесттехресурси».

Однак, ОСОБА_6 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав в повному обсязі і його заборгованість перед банком становила 998 271,37 грн., тому АТ «Банк «Український капітал» звернувся до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області 18.11.2013 по справі № 354/818/13-ц позов АТ «Банк «Український капітал» задоволено частково та видано виконавчий лист.

Згідно відомостей, зазначених у поземельній книзі на земельну ділянку площею 0,64 га з кадастровим номером :22:001:0577, що на праві власності належить ОСОБА_6 , вона утворена із земельної ділянки площею 0,8718 га з кадастровим номером :17:010:0031 з цільовим призначенням: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, яка мала зовсім іншу конфігурацію та знаходилась в іншому населеному пункті. На даний час місцезнаходження земельної ділянки змінено, вона ймовірно накладається на землі лісового фонду Поляницького лісництва ДП «Ворохтянське ЛГ». Відомості про зміну координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :22:001:0577 внесено до системи Державного земельного кадастру 05.12.2018 державним кадастровим реєстратором ОСОБА_8 за заявою

ОСОБА_6 від 05.12.2018 № ЗВ-018. Проте у відділу у м. Яремче міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області вказана заява та відомості про її реєстрацію відсутні.

Поряд з тим, на місці законного розташування земельної ділянки з кадастровим номером :22:001:0577, зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :21:001:0936 площею 0,64 га, яка утворена в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :22:001:0588 площею 0,65 га. Відомості про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :22:001:0588 внесено 15.10.2018 до Державного земельного кадастру на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки (ЗВ-018), сформованої від ОСОБА_9 , поданої 15.10.2018 через електронний кабінет «Е-сервіси» Державного земельного кадастру. До заяви долучено, розроблену інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_10 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в електронному вигляді.

Установлено, що земельна ділянка з кадастровий номером :21:001:0588 площею 0,65 га, була зареєстрована за гр. ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу № 1692 від 08.04.2009 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП № 323019 від 29.12.2009.

Однак, ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області листом від 05.10.2020 № 10-9-0.8-5636/0/2-20 проінформувало, що Головним управлінням від ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» бланки державних актів, в тому числі з серією ЯП отримані 10.10.2012 та з моменту поступлення до Головного управління не видавались взагалі, а згідно акту № 1 на знищення, за договором № 9 від 15.11.2017 всі невикористані бланки державних актів, в тому числі і бланк державного акту серії ЯП № 323019, були знищені.

Таким чином, Державний акт на право власності на земельну ділянку із серією ЯП № 323019 від 29.12.2009, виданий ОСОБА_9 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :21:001:0588 площею 0,65 га, розташованої в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, у 2009 році не міг видаватись, а тому має ознаки фіктивності.

На даний час земельна ділянка з кадастровим номером :21:001:0936 площею 0,64 га на праві власності належить ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за № 762 від 26.04.2019.

07.07.2020, на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2020 по справі №344/8189/20, проведено огляд земельної ділянки площею 0,64 га за кадастровим номером :21:001:0936, розташованої у с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області участок Прохідний, яка на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, вказана земельна ділянки є об`єктом кримінально протиправних дій, на яку безпосередньо спрямоване кримінально протиправне посягання, та 07.07.2020 визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.

Викладене також підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 1874/20-28/932/965-974/21-28 від 27.04.2021, яким встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :21:001:0936, відповідно до місця її розташування, що визначене правовстановлюючими документами, технічною документацією і поземельною книгою, накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :22:001:0577, згідно її фактичного розташування, що визначено в ході проведення дослідження.

Однак встановлено, що каталог координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :22:001:0577, який отриманий в ході дослідження, і який відповідає фактичному місцю розташування земельної ділянки, не відповідає каталогу координат поворотних точок меж земельної ділянки, який міститься в поземельній книзі.

Окремо встановлено, що відстань від земельної ділянки з кадастровим номером :22:001:0577, згідно з отриманого в ході дослідження каталогу координат поворотних точок меж земельної ділянки, що міститься в поземельній книзі, приблизно становить 1509 м.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Також звернув увагу слідчого судді, що ОСОБА_4 стало вже відомо про факт накладення двох земельних ділянок і він жодних повідомлень про вчинення щодо нього шахрайських дій не подавав.

Власник майна та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 є добросовісний набувач майна (з оголошення про продаж контактував з продавцем, перевірено було відсутність будь-яких обмежень в реєстрі, ціна узгодилась) і таким неналежно обґрунтованим клопотанням порушуються його права власності, при цьому аналогічне клопотання було предметом судового розгляду в липні 2020 року, в арешті його земельної ділянки було відмовлено, і протягом року ОСОБА_4 не відчужив і не має наміру відчужувати дану ділянку. У разі доведення досудовим розслідуванням будь-яких протиправних дій невстановленими особами щодо накладок двох земельних ділянок та їх першочергово ідентичність, то захист таких порушених прав (чи ОСОБА_4 , чи ОСОБА_6 ) вирішуватиметься в порядку цивільного законодавства, а на даний час право власності викупленої земельної ділянки є непорушним. Щодо доводів слідчого про те, що жодних повідомлень про вчинення щодо нього шахрайських дій новий набувач майна не подавав, то він не вбачає на даний час таких дій, оскільки триває досудове розслідування, за результатами якого він чи інша особа буде вирішувати чи є необхідність захисту прав і в який спосіб.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

В обґрунтування клопотання та отриманих пояснень орган досудового розслідування, визнавши дану земельну ділянку речовим доказом доводив можливість відчуження її ОСОБА_4 .

Так, на підставі наданих до клопотання документів слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу розслідувань особливо важливих справ слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 0000034 від 03.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України

Згідно фабули із витягу з ЄРДР даного кримінального провадження: 1) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння кредитними грошовими коштами ПАТ «Банк «Український капітал» в сумі 2 млн. грн., шляхом шахрайства незаконно відчужив іпотечне майно земельну ділянку площею 0,64 га в с. Поляниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер :22:001:0577, чим спричинив шкоду акціонерному товариству в особливо великих розмірах на суму близько 1 млн. грн. в частині невиплати заборгованості по кредиту та унеможливлення стягнення іпотечного майна; 2) службові особи Держгеокадастру в області незаконно втрутилися до системи «Публічно кадастрової карти України» та відобразили відомості щодо розміщення земельної ділянки площею 0,64 га в с. Поляниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер :22:001:0577, чим спричинили значну шкоду ПАТ «Банк «Український капітал» на суму близько 1 млн. грн.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Щодо цього, то сама земельна ділянка є нерухомим майном і не може бути предметом приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування. А щодо самої передачі такої ділянки, то як встановлено слідчим суддею ще 15.07.2020р. був допитаний ОСОБА_4 як свідок, і з цього часу він міг використати право відчуження набутого майна, але цього не робив і не намагався робити.

Ухвалою слідчого судді від 13.07.2020р. розглядалось клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт цієї ж земельної ділянки і в задоволенні клопотання було відмовлено, що визнали і учасники процесу, при цьому розгляд такого клопотання здійснювався за участі нового набувача ОСОБА_4 , який не вчиняв жодних дій по подальшому розпорядженню даною земельною ділянкою.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, важливим є як правова підстава для арешту майна, так і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і наслідки такого арешт для інших осіб.

Як пояснив слідчий в судовому засіданні, згідно встановлених обставин, при огляді Публічної кадастрової карти України було виявлено, що місцезнаходження земельної ділянки кадастровий номер :22:001:0577, що на праві власності належить ОСОБА_6 , відображено в урочищі Грунь на території Ворохтянського лісгоспу, що не відповідає фактичному місцезнаходженню цієї земельної ділянки в присілку Прохідний с. Поляниця Яремчанської міської ради. А на місці законного місцезнаходження зазначеної земельної ділянки в Публічній кадастровій карті України відображена земельна ділянка кадастровий номер :21:001:0936 площею 0,64 га, яка утворена в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :22:001:0588 площею 0,65 га (належної першому набувачу ОСОБА_12 ), що належить на праві власності на даний час ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , зареєстрованого в реєстрі за №762 від 26.04.2019 р. (продавець ОСОБА_14 )

В той же час, слідчим суддею встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 квітня 2019 року ОСОБА_15 (Покупець) придбав у громадянина ОСОБА_16 (а не першого набувача ОСОБА_12 ) земельну ділянку площею 0,6400 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, кадастровий номер :21:001:0936.

Обставин щодо того, що вищевказані цивільно-правові договори у встановленому законом порядку було визнано недійсними, чи вони є нікчемними, слідчому судді не наведено та не надано підтверджуючих це доказів. Це не є і внесенням в ЄРДР щодо земельної ділянки кадастровий номер :21:001:0936.

Поряд з цим, слідчий суддя звертає увагу на те, що питання законності набуття права власності на земельну ділянку, питання щодо будь-яких претензій до титульного власника на земельну ділянку третіх осіб, є приватно-правовими, та повинні вирішуватися у цивільно-правовому порядку.

ОСОБА_4 , як власник земельної ділянки площею 0,6400 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, кадастровий номер :21:001:0936, - в кримінальному провадженні №0000034 процесуального статусу не має; в матеріалах провадження на даний час відсутні будь-які дані, які б свідчили про його причетність до обставин, які є предметом з`ясування у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 не є особою, на користь якої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння кредитними грошовими коштами ПАТ «Банк «Український капітал» в сумі 2 млн. грн., шляхом шахрайства незаконно відчужив іпотечне майно земельну ділянку площею 0,64 га в с. Поляниця Яремчанської міської ради, кадастровий номер :22:001:0577 (як це відображено у фабулі кримінального провадження), як і не є службовою особою Держгеокадастру області.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Цивільно-правовий договір, на підставі якого ОСОБА_4 придбав земельну ділянку кадастровий номер :21:001:0936 на даний час є дійсним (доказів протилежного слідчому судді не надано).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналіз відповідних норм КПК України, що регламентують питання арешту майна, свідчить про те, що арешт майна може бути накладений щодо будь-якого майна, навіть майна осіб не причетних до вчинення злочину, якщо вказане майно містить ознаки речового доказу, може бути використане стороною обвинувачення в процесі доказування.

Якщо ж майно не містить ознак речового доказу, то таке майно може бути арештовано виключно в тому разі, якщо воно належить певній особі та вказана особа має певний процесуальний статус (підозрюваний, обвинувачений, юридична особа - суб`єкт спеціальної конфіскації).

В ході розгляду даного клопотання про арешт майна слідчим не доведено, що земельна ділянка площею 0,6400 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, кадастровий номер :21:001:0936 відповідає критерію речового доказу, окрім того координати поворотних точок двох земельних ділянок (кадастровий номер :22:001:0577 та кадастровий номер :21:001:0936) - є різними і не ідентичними.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в поданому до суду клопотанні про арешт майна, та в судовому засіданні, слідчим не доведено наявність передбачених процесуальним законом підстав для накладення арешту на земельну ділянку площею 0,6400 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, кадастровий номер :21:001:0936.

Недоведеність органом досудового розслідування наявності передбачених ст.170 КПК України підстав для накладення арешту на майно є самостійною підставою для відмови в задоволенні клопотання у відповідній частині.

Отже, на підставі вищенаведеного слідчий суддя не вбачає підстав для задовлення клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000034 від 03.06.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04.11.2021 року.

Слідчий суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА