ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 216/5622/19
Провадження № 1-кп/210/196/21

"19" жовтня 2021 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю:

прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0001083 за яким обвинувачується:

ОСОБА_25 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має, раніше судимий:

- 18.10.2006 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 115 України до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Звільнився 05.08.2015 умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 10 місяців 12 днів;

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2019 у вечірній час, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також перебувала в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

Приблизно о 21.20 годин 15.06.2019 ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_2 , реалізували свій злочинний намір та діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, посилених станом алкогольного сп`яніння самого ОСОБА_12 , підійшов до ОСОБА_26 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_26 тілесних ушкоджень небезпечних для життя, і бажаючи їх настання, не переслідуючи за мету спричинити останній смерть, умисно зі значною силою наніс ОСОБА_26 кулаками не менше трьох ударів в ділянку голови, від отримання яких ОСОБА_26 впала на підлогу. Після чого ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на заподіяння ОСОБА_26 тілесних ушкоджень небезпечних для життя, умисно зі значною силою взутими ногами в швидкій послідовності, наніс ОСОБА_26 не менше п`яти ударів в область тулубу, не менше чотирьох ударів в область верхніх кінцівок та не менш двох ударів в область нижніх кінцівок.

Після чого ОСОБА_12 припинивши свої протиправні дії. переніс ОСОБА_26 до спальної кімнати та поклав її на ліжко..

В результаті чого, від отриманої сполученої травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалась переломами кісток скелету та ускладнилася розвитком шоку, в ніч на 16.06.2019 ОСОБА_26 , в приміщенні квартири АДРЕСА_2 померла.

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_12 показав, що вину у скоєнні даного злочину він визнає повністю та розкаюється у вчиненому, однак при цьому надав пояснення інші, аніж встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду.

Він 15.06.2019 року прийшов додому з прогулянки. Дома була його мати, просила у нього випити горілки. Він їй відмовив і вони стали сваритися. Він не витримав і вдарив її двічі кулаком в обличчя.

Вона хотіла вибігти з квартири до сусідів, але так як вона була гола, він її не випустив і заштовхав назад у квартиру. Вона впала і вдарилася носом, пішла кров.

Потім вона пішла до себе у кімнату і лягла на ліжко.

Вранці він хотів прибрати кров, зайшов до неї, вона була вже холодна.

Він вдягнувся і пішов викликати поліцію, коли прийшов додому поліція вже була в квартирі.

Він вдарив її тільки двічі в обличчя. Синці в неї на руках могли бути від того, що він хапав її за руки, коли затягував у квартиру.

Ще раз вдарив її ногою в стегно, там теж був синець.

Чому в неї було виявлено зламані ребра не знає.

Загибла часто падала сама, за добу до цієї події також падала, вибила собі зуб.

15 та 16 числа він вживав алкогольні напої, пиво та горілку.

Він раніше також мав сварки та конфлікти з матір`ю, притягувався до відповідальності за ст.125 КК України.

Коли він того дня прийшов додому, його мати вже була п`яна, роздягнена.

Вона останній час багато падала сама, погано ходила, кульгала, заговорювалася. Сама при падінні зламала руку.

Наносити тілесні ушкодження їй він не хотів. Як прийшов додому ліг на диван, а вона сама до нього приставала, вимагала горілки.

Усі ці події він пам`ятає ніби в тумані. Чи били його в квартирі поліцейські не пам`ятає.

Таким чином, ОСОБА_12 в судовому засіданні хоча формально і визнав себе винним, проте, надаючи свідчення, приховав усі деталі щодо обставин нанесення ним потерпілій усіх тілесних ушкоджень, виявлених в ході судово-медичної експертизи трупу, у т.ч. тих, які і потягли за собою її смерть, надавши свідчення щодо обставин їх спричинення лише частково.

При цьому, незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд доходить до висновку про те, що вказані свідчення обвинуваченого, з урахуванням наведених надалі міркувань та доказів, доповнюються встановленими в ході розгляду обставинами справи, а тому частково враховує їх при винесенні даного вироку, доходячи при цьому висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні даного злочину, окрім його свідчень, повністю доводиться усіма зібраними у справі доказами.

При цьому, в якості доказів на підтвердження встановлених судом обставин, суд зазначає та враховує наступне:

Допитаний у якості свідка ОСОБА_21 показав, що обвинувачений його сусід по під`їзду, живе у квартирі поверхом нижче.

Бачив його напередодні вбивства, їхали разом у ліфті.

Про обставини вбивства нічого пояснити не може, про вбивство дізнався від поліції.

Знає, що в квартирі обвинувачений жив з матір`ю.

У них раніше були конфлікти, до них приїжджала поліція.

Допитана у якості свідка ОСОБА_20 показала, що обвинувачений її сусід по під`їзду, живе у квартирі поверхом нижче.

В день вбивства була вдома, приблизно о 17-18 годині чула з під`їзду стукіт у чиїсь двері і крики «Відкрий!», але не звернула на це уваги, оскільки у обвинуваченого з його матір`ю таке було часто, бо в них були одні ключі від дверей.

Сусіди знизу часто випивали, у них бували сварки.

Допитана у якості свідка ОСОБА_19 показала, що обвинувачений її сусід по під`їзду, знає його і його мати погано.

Його мати знала з доброго боку. У неї з її сином часто бували сварки.

Вона декілька разів увечері прибігала до неї в квартиру, щоб викликати поліцію, бо її син її бив.

Була заплакана, але тілесних ушкоджень не було.

Про вбивство дізналася від поліції.

Даними свідченнями, на переконання суду, доводяться факти наявності систематичних, неодноразових конфліктів між обвинуваченим та потерпілою в минулому на ґрунті неприязних відносин та вживання алкоголю.

Допитана у якості свідка ОСОБА_22 показала, що обвинувачений її зять, знає його приблизно 5 років, він проживає з її донькою без шлюбу.

Вони з донькою жили у приватному будинку, а обвинувачений з матір`ю у багатоповерховому поряд з ними.

Він часто скандалив з матір`ю, бо вона постійно його опікала.

Також вони сварилися з матір`ю, бо в неї була алкогольна залежність.

16.06.2019 року до неї приїхали знайомі, вони випивали. Потім прибіг обвинувачений і сказав, що його мати померла.

Вона з ним та донькою прийшли в квартиру.

Потерпіла лежала на ліжку, була в крові.

Вони викликали швидку допомогу та поліцію.

Потерпіла була голою, бо вона так часто ходила по квартирі. У неї був «непорядок з головою», її одягали, а вона знову роздягалася.

Вона часто сама кидалася на обвинуваченого битися, коли була п`яна, а пила постійно. Він її іноді штовхав.

На потерпілій були потьоки крові, два синці на нозі, але сильно побитою вона не виглядала. Кров була в неї на голові.

Вона могла вдаритися об щось, т.я. обвинуваченого два дні не було вдома, він часто йшов з дому на 2-3 дні.

У загиблої приблизно за два місяці до смерті був інсульт, але вони в лікарню не зверталися. Вона вважає, що загибла померла від крововиливу від інсульту, а не від побоїв.

Вона востаннє бачила потерпілу 14.06.2019 року, коли ходила її годувати. Вона її годувала з ложечки, бо потерпіла погано рухалася, погано ходила, часто падала. Вона доглядала за потерпілою. До 16.06.2019 року до потерпілої вона більше не ходила, бо залишила їй достатньо їжі на декілька днів.

Після інсульту потерпіла стала погано ходити і більше не могла ходити за горілкою, вимагала горілку в них, а вони їй не давали, і потерпіла ніби «зійшла з глузду» - стала агресивною, кричала на всіх, не впускала в квартиру, тощо.

Сварки та бійки у обвинуваченого з матір`ю були постійні. Вона часто викликала поліцію, у т.ч. просто так, без приводу. Обвинувачений при ній матір не бив, але хапав за руки і заштовхував у кімнату, щоб довести до ліжка. Пару разів давав їй ляпаса, але це було задовго до цих подій.

14.06.2019 року її донька також посварилася з обвинуваченим і прийшла до неї. Вони посварилися, таке в них бувало. Може, вони й побилися тоді, вона не пам`ятає, чи говорила таке.

Крім того, після того, як приїхала поліція, вона бачила, як обвинуваченого в кухні хтось бив, у червоній футболці, мабуть, оперативний працівник. Для чого-вона не знає, мабуть-щоб той щось визнав.

Даними свідченнями, на переконання суду, додатково доводяться факти наявності постійних сварок, конфліктів та бійок між обвинуваченим та його матір`ю, а також особисті обставини їх життя зокрема, щодо постійного вживання ними алкоголю, стану здоров`я потерпілої, тощо.

При цьому суд критично сприймає свідчення даного свідка в частині ніби то відсутності тілесних ушкоджень на тілі і голові потерпілої, оскільки вказане повністю спростовується документами та матеріалами справи, зокрема протоколами огляду місця події, трупу, судово-медичної експертизи трупу, фототаблицями до них, на яких чітко видно численні тілесні ушкодження.

З аналогічних же підстав суд критично сприймає і суб`єктивні домисли свідка про можливість смерті потерпілої від крововиливу в результаті інсульту.

Так само, суд відхиляє, як недостовірні, припущення свідка щодо відсутності обвинуваченого в квартирі АДРЕСА_3 та 15 червня 2019 року, оскільки вказані свідчення спростовуються як показами свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , так і свідченнями самого обвинуваченого.

Вони ж спростовуються і відеозаписом з відеокамери у під`їзді вказаного будинку, записи з якої було досліджено в судовому засіданні.

Крім того, суд не приймає до уваги і її свідчення щодо ніби то побиття обвинуваченого поліцією, оскільки навіть сам обвинувачений такого не пам`ятає.

Крім того, судом повідомлялося ТУ ДБР про висловлені в ході допиту учасниками процесу факти ніби то застосування до них незаконних методів впливу з боку поліції, але жодного підтвердження вказаних фактів виявлено не було.

Допитана у якості свідка ОСОБА_23 показала, що обвинуваченого знає близько 5 років, проживає з ним без шлюбу.

Жили вони більшою частиною у будинку її матері, до його квартири приходили рідко.

При ній обвинувачений мати не бив, щоб вона бігала за допомогою до сусідів не пам`ятає.

16.06.2019 року вона була в будинку матері, прийшов обвинувачений, сказав, що його мати померла, і вони побігли туди. До цього, 14.06.2019 року, вона з ним посварилася і пішла в будинок матері.

До цього вона бачила потерпілу приблизно за 2-3 дні, ходила її годувати.

Коли вони прийшли в квартиру, потерпіла лежала на животі на ліжку, на подушці була кров з носу. Вона спитала у обвинуваченого, чи бив він матір. Він відповів, що не бив.

Потерпіла була гола, бо вона постійно так ходила. Якщо її одягали-вона роздягалася.

Вона погано ходила, сама падала. На підлозі в квартирі були розстелені ковдри, щоб було м`якше їй падати.

14.06.2019 року він її виштовхував з квартири, але не бив. Також вона згадала, що дійсно одного разу він при ній вдарив мати, але то було ще 12.01.2019 року.

Більше він її не бив, але іноді штовхав при сварках. Сварки були з-за того, що вона брала в борг у сусідів гроші і купувала на них горілку. Вона сама кидалася на нього битися, викликала поліцію, тощо.

Останні півтора місяці потерпіла сама погано ходила, постійно падала, не виходила з дому.

Вона багато падала сама, по багато разів на день. Могла увімкнути газ, і не підпалити його. Намагалася вистрибнути з вінка.

14.06.2019 року при ній потерпіла не падала. На тілі були синці, але на обличчі не було. Синці були на ребрах справа і зліва, вона скаржилася, що ребра болять після падінь. На руках і ногах теж були синці.

В потерпілої також був розбитий ніс, оскільки вона впала перед своєю кімнатою прямо на дверну ручку і зламала її при падінні. Вона про це розповідала одразу ж поліції.

Раніше при допиті вона написала, що обвинувачений її побив 14.06.2019 року, бо їй погрожував співробітник поліції, що заарештує, як співучасницю. Він її також вдарив по голові.

Чи били обвинуваченого поліцейські, вона не бачила, але чула, як той «ойкав» з кухні.

Даними свідченнями, на переконання суду, додатково доводяться факти наявності постійних сварок, конфліктів та бійок між обвинуваченим та його матір`ю, а також особисті обставини їх життя зокрема, щодо постійного вживання ними алкоголю, стану здоров`я потерпілої, тощо.

Крім іншого, цими ж свідченнями додатково спростовуються свідчення ОСОБА_22 щодо ніби то відсутності обвинуваченого у квартирі 14.06.2019 року.

Також вказаними свідченнями підтверджується, що на момент сварки свідка з обвинуваченим 14.06.2019 року, у потерпілої ніяких видимих нещодавніх тілесних ушкоджень, зокрема численних синців та травм обличчя, голови, тощо, не було.

При цьому суд критично сприймає свідчення даного свідка в частині ніби то побиття її та обвинуваченого поліцією, оскільки навіть сам обвинувачений такого не пам`ятає.

Крім того, судом повідомлялося ТУ ДБР про висловлені в ході допиту учасниками процесу факти ніби то застосування до них незаконних методів впливу з боку поліції, але жодного підтвердження вказаних фактів виявлено не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показала, що обвинуваченого не знає, була добре знайома з його матір`ю.

Бачилися приблизно 2 рази на місяць, балакали.

Знає, що потерпіла останні 3-4 роки стала дуже багато випивати, за це її звільнили з роботи.

Потерпіла скаржилася на здоров`я, казала, що сама падає. Бачила потерпілу зі зламаною рукою.

Даними свідченнями, на переконання суду, додатково доводяться факти зловживання потерпілою алкоголем, стану її здоров`я, тощо.

Крім того, приймаючи рішення щодо вини чи невинуватості обвинуваченого у скоєнні даного злочину згідно пред`явленого обвинувачення, суд оцінює у їх сукупності свідчення обвинуваченого, свідків у справі (усіх-безпосередньо допитаних в залі судового засідання) та досліджені судом у судовому засіданні в обсязі, визначеному судом за клопотанням сторін, документи, докази та матеріали, що (за оцінкою суду) мають відношення для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого у даному епізоді обвинувачення, та доходить до висновку, що вина обвинуваченого доводиться, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 16.06.2019 року(т.1, а.с.8-14), яким, зокрема, зафіксовано обстановку місця події, розташування трупу, виявлено та вилучено докази та сліди;

-протоколом огляду трупу від 16.06.2019 року (т.1, а.с.16-25), яким, зокрема, зафіксовано місце розташування трупа потерпілої, його стан, наявність та локалізацію тілесних ушкоджень, зокрема і наявність численних ушкоджень на обличчі та голові трупу, про відсутність яких на момент залишення нею квартири 14.06.2019 року повідомляла свідок ОСОБА_23 при допиті;

-залученими речовими доказами змивами та зрізами з рідиною бурого кольору, вилученими з місця події в ході огляду, дактилокартою потерпілої, зразками крові потерпілої та ОСОБА_12 , зрізами нігтьових пластин (т.1, а.с.42, 222);

-протоколом огляду відеозапису з відеокамери, встановленої у під`їзді будинку, де проживає обвинувачений (т.1. а.с.66-70), який у подальшому також був переглянутий і у судовому засіданні і на якому видно, як 15.06.2019 року обвинувачений заходить у під`їзд і у ліфт, а 16.06.2019 року виходить з ліфту та з під`їзду, що додатково доводить факт його присутності у квартирі у період часу з 15.06.2019 року по 16.06.2019 року;

-висновком огляду ОСОБА_12 на стан алкогольного сп`яніння (т.1, а.с.83), згідно з яким встановлено, що ОСОБА_12 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

-протоколом проведення слідчого експерименту з додатком (відеозаписом) (т.1, а.с.129-132), в ході якого ОСОБА_12 добровільно, в присутності захисника, розказав та показав, яким саме чином та за яких обставин він 15.06.2019 року спричинив своїй матері потерпілій у справі тілесні ушкодження. При цьому, суд зазначає, що вказаним протоколом не тільки доводиться вина обвинуваченого, але й добровільність надання ним свідчень та відсутність будь-якого незаконного примусу до дачі свідчень чи застосування незаконних методів впливу, оскільки в ході перегляду відеозапису даної слідчої дії на питання слідчого «чи застосовувався до нього тиск?» обвинувачений в присутності захисника відповів, що тиску не було і свідчення він дає добровільно;

-висновком судово-психіатричної експертизи №150 від 22.08.2019 року (т.1. а.с.141-150) , згідно якої ОСОБА_12 будь-яким розладом психіки не страждав і не страждає, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у стані розладу психіки не знаходився, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

-висновком судово-імунологічної експертизи №149 від 30.08.2019 року, згідно якого на виявлених на місці події змивах та зрізах виявлено кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_26 (т.1. а.с.168-175);

-висновком судово-імунологічної експертизи №151 від 30.08.2019 року, згідно якого на змиву з лівої ступні ноги ОСОБА_12 виявлено кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_26 (т.1. а.с. 182-187);

-висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_26 № 1138 від 23.08.2019 року (т.1, а.с.194-198), згідно якого на трупі потерпілої виявлено тілесні ушкодження у вигляді:

двох синців обох навколо очних ділянок; забитої рани на носі більш праворуч;

двох саден в надлопаточній області ліворуч та в поперековій області по хребцевій лінії;

переривчастого синця в поперековій ділянці з переходом на сідничні ділянки праворуч та ліворуч;

синця на рівні 4-8 ребер ліворуч від передньо-пахвової до задньо-пахвової ліній: синця на передньо-зовнішньо-задній поверхнях лівого плеча від верхньої до нижньої третини;

синця на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині; двох синців на тильній поверхні обох кистей рук;

двох синців на задньо-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині та лівої гомілки у середній третині;

крововиливів у м`які покривні тканини голови в лобно-скроневій ДІЛЯНЦІ праворуч;

крововиливів під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку: переломи 5-7 ребер ліворуч по передньо-пахвовій ліній.

Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, відносяться до комплексу сполученої травми та за своїм характером відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життяі перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_26 .

Вказані тілесні ушкодження виникли в період часу від півдоби до доби до її смерті.

Їх виникнення при падінні з висоти власного зросту чи самотравмуванні малоймовірне.

Таким чином, даним висновком експертизи не тільки встановлюється механізм утворення тілесних ушкоджень, їх наявність, ступінь тяжкості, прижиттєвість та перебування у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілої, а й спростовуються домисли свідків про можливу смерть потерпілої від крововиливу в результаті інсульту та про можливість виникнення вказаних тілесних ушкоджень в результаті падінь потерпілої.

-зверненням суду до ТУ ДБР у зв`язку з наданням деякими учасниками процесу свідчень про їх ніби то побиття співробітниками поліції та застосування незаконного впливу на них (т.3, а.с.23, 47) та відповідь на нього (т.3, а.с. 57-58), згідно з якою підстав для внесення даного звернення до ЄРДР та проведення за ним розслідування не вбачається;

-висновком службового розслідування ГУПН в Дніпропетровській області за викладеними вище фактами за повідомленням суду у зв`язку з наданням деякими учасниками процесу свідчень про їх ніби то побиття співробітниками поліції та застосування незаконного впливу на них, згідно якого вказані факти свого підтвердження не знайшли.

На підставі викладеного, враховуючи усі досліджені докази, свідчення свідків, обвинуваченого, суд доходить до висновку, що усі вищенаведені докази у їх сукупності повністю доводять вину ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Суд окремо зазначає, що не спростовує своїми висновками положення ч.3 ст.63 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, оскільки доходить до висновку, що оцінка усіх наявних у справі доказів у їх сукупності дозволяє уникнути сумнівів у вині обвинуваченого та будь-яких припущень щодо цього, оскільки сукупність наведених вище доказів є, на переконання суду, достатньою та повною для об`єктивного доведення причетності обвинуваченого до скоєння інкримінованого злочину та вини обвинуваченого у його скоєнні.

Таким чином, на переконання суду, та у відповідності до вимог ч.2 ст.17 КПК України, вина обвинуваченого у вчиненні даного злочину доведена поза розумним сумнівом, оскільки за таких обставин та такої сукупності доказів у поінформованого розсудливого стороннього спостерігача не виникне розумних сумнівів у доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даного злочину, що, власне, і складає суть принципу доведення «поза розумними сумнівами».

Отже, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даного кримінального правопорушення доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

ОСОБА_12 раніше судимий, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, характеризується нейтрально (т.1, а.с.80-89).

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та осіб обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений раніше вже був судимий за вчинення злочину проти життя, а тому вважає за неможливе призначати покарання у розмірі, близькому до мінімально можливого згідно санкції ч.2 ст.121 КК України.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

- змиви та зрізи з рідиною бурого кольору, вилучені з місця події в ході огляду, дактилокарта потерпілої, зразки крові потерпілої та ОСОБА_12 , зрізи нігтьових пластин (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів КВП, т.1, а.с.42, 222) знищити.

Судові витрати відсутні.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.374 КПК України суд вважає за необхідне обраний у відношенні обвинувачено ОСОБА_12 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 18.12.2021 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

На підставі ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк знаходження обвинуваченого під вартою з моменту затримання до моменту набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_27 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк знаходження обвинуваченого під вартою з моменту затримання, тобто з 16.06.2019 року, до моменту набрання вироком законної сили.

Обраний у відношенні обвинувачено ОСОБА_12 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 18.12.2021 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

Речові докази:

- змиви та зрізи з рідиною бурого кольору, вилучені з місця події в ході огляду, дактилокарта потерпілої, зразки крові потерпілої та ОСОБА_12 , зрізи нігтьових пластин (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів КВП, т.1, а.с.42, 222) знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1