Справа № 317/436/21
Провадження № 1-кп/317/185/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000014 від 25.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, офіційно не працевлаштованого, освіта повна загальна середня, сімейний стан неодружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 25.02.2003 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнений 21.10.2003 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року;

- 19.04.2004 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнений 30.12.2005 року за відбуттям строку покарання;

- 20.10.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки; постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.03.2007 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі; звільнений 13.03.2009 року за відбуттям строку покарання;

- 24.06.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 27.10.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 04.10.2012 року за відбуттям строку покарання;

- 18.02.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 28.03.2014 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2013 та призначено покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі; звільнений 24.03.2017 року за відбуттям строку покарання;

- 28.02.2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконний посів та вирощування рослин роду конопель, будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 КК України, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, при невстановлених досудовим слідством обставинах придбав насіння рослини роду коноплі, які з метою посіву та подальшого вирощування, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме на території домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , у невстановлений день та час висадив у раніше заготовлений ґрунт. В подальшому ОСОБА_4 шляхом рихлення та поливу доглядав за посівами та сходами рослин роду коноплі з метою доведення їх до стадії дозрівання.

22 вересня 2020 року під час санкціонованого обшуку вищевказаного домоволодіння, де на той час мешкав ОСОБА_4 , в період часу з 12 години 56 хвилини по 15 годину 53 хвилину, було виявлено сорок одну рослину сіро-зеленого кольору зі специфічним запахом.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №7-2858 від 21.10.2020, надані рослини сіро-зеленого кольору з листям, стеблами, корінням та верхівками з ознаками гниття містять тетрагідроканнабінол та є рослинами роду коноплі, загальна кількість яких складає сорок одна штука.

Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи особою, якою вчинено ті самі дії протягом року після засудження за статтею 309 КК України, зберігав, без мети збуту, за місцем свого мешкання, а саме на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, до того часу як 22 вересня 2020 року під час санкціонованого обшуку, в період часу з 12 години 56 хвилини по 15 годину 53 хвилину працівниками поліції було виявлено три скляні банки місткістю 1 л, всередині яких була розміщена суміш рослинного походження сіро-зеленого кольору зі специфічним запахом.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №7-2858 від 21.10.2020, матеріал рослинного походження сіро- зеленого кольору (вміст трьох скляних банок) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину складають: 7,132 г, 6,316 г, 10,811 г. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 24,259 грам.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта, документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, та роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обґрунтованість пред`явлених до нього обвинувачень, винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро кається.

Надав пояснення, що з квітня 2020 здійснював посів та вирощування рослин виду коноплі орієнтовною кількістю 40 кущів за місцем свого мешкання на той час: АДРЕСА_1 , для особистого вживання. Також здійснював зберігання канабісу, який отримав від вирощених конопель, на території вищевказаного домоволодіння у скляних банках з метою особистого вживання, оскільки протягом двадцяти років вживає наркотичні засоби, останній рік намагається не вживавати наркотичні засоби. Весь цей час перебував на обліку у лікаря-нарколога та проходив лікування, на даний час лікування не отримує. Крім того, зазначив, що він у повній мірі усвідомив протиправний характер своїх дій та зробив для себе відповідні висновки, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібні дії.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у незаконному посіві та вирощуванні конопель, та з урахуванням кількості рослин 41, а також відомостей щодо наявності у нього судимостей, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 310 КК України як незаконний посів та

вирощування конопель особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України.

Суд не погоджується з формулюванням обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України в частині придбання наркотичного засобу, оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 особисто на території домоволодіння, в якому він мешкав, здійснювався посів та вирощування рослин конопель для подальшого їх вживання.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» роз`яснено, що незаконним придбанням наркотичних засобів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Також під незаконним придбанням розуміється збирання залишків наркотиковмістних рослин на пожнивних земельних площах, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях.

За таких обставин, у осіб, які вирощували рослини конопель для подальшого виготовлення та вживання наркотичних засобів, склад кримінального правопорушення у вигляді придбання наркотичного засобу відсутній.

Отже, аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у незаконному зберіганні канабісу без мети збуту та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту особою, якою вчинено ті самі дії протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, повне та беззастережне визнання вини, оскільки свою вину обвинувачений протягом досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді визнавав у повному обсязі та жодного разу не змінював свою позицію по відношенню до вчинених кримінальних правопорушень, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив нетяжкий та тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення не потягли тяжких наслідків, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України та позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 310 КК України, враховуючи при цьому вимоги ст. 70 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

За правилами ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК.

Водночас, згідно усталеної судової практики (абз. 3 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»), якщо про

вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому законом порядку.

З відомостей щодо наявності у ОСОБА_4 судимостей, які містяться в матеріалах справи, а також за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням його на підставі статей 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком - 1 рік.

Кримінальні правопорушення в межах цього провадження ОСОБА_4 вчинено під час іспитового строку, проте, як вбачається з ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2021 року ОСОБА_4 звільнено від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Зазначена ухвала набрала законної сили 13 квітня 2021 року.

Отже, в даному випадку під час призначення покарання відсутні правові підстави для застосування положень ст. 71, 72 КК України.

Разом із тим, відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, оскільки він вчинив злочини під час іспитового строку, а у таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим, що узгоджується із роз`ясненнями наданими в абз. 4 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 368, 374, 394, 395 КПК України, ст. 70, 309, 310 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 309 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч.2 ст. 310 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави (Запорізький НДЕКЦ МВС України) процесуальні витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні в сумі 1 307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень 60 копійок).

Речові докази: полімерний пакет опечатаний стяжкою №7553750, в який упаковано особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маси якого в перерахунку на висушену речовину складають: 7,132г, 6,316г, 10,811г, загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 24,259г, дев`ять згортків, кожен з яких складається з двох полімерних лантухів з об`єктами дослідження передані до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд

Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1