Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2048/20
Провадження № 1-кп/553/71/2021
В И Р О К
Іменем України

29.09.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтава кримінальне провадження № 0000689 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не працюючий, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

УСТАНОВИВ:

24.07.2020 року, в другій половині дня, ОСОБА_5 прибув на кладовище «Монастирське» м. Полтава, що розташоване паралельно вулиці Нариманівської, де на місці поховання Мирного (інші дані відсутні), яке розташоване північніше від високовольтної опори на відстані 13,3 м., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, таємно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів частиною металевого паркану, яким була огороджена могила. Після чого ОСОБА_6 покинув територію вказаного кладовища, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

09.09.2020 року, близько 16.00 години ОСОБА_5 з прямим умислом, направленим на таємне заволодіння чужим майном перебуваючи на кладовищі «Монастирське» м. Полтава, що розташоване паралельно вулиці Нариманівської, а саме до місця поховання ОСОБА_7 , 1976-1995 р.ж., яке розташоване південніше від високовольтної опори на відстані 17,22 м., де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів металевою хвірткою зі слідами фарби білого кольору, яка була частиною огорожі могили. Після чого ОСОБА_5 покинув територію вказаного кладовища, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

09.09.2020 року близько 16:30 години ОСОБА_5 з перебуваючи на кладовищі «Монастирське» м. Полтава, що розташоване паралельно вулиці Нариманівської, на місці поховання Мирного (інші дані відсутні), яке розташоване північніше від високовольтної опори на відстані 13,3 м., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів частиною металевого паркану, яким була огороджена могила. Після чого ОСОБА_5 , покинув територію вказаного кладовища, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

09.09.2020 року, близько 17.00 години ОСОБА_6 перебуваючи на кладовищі «Монастирське» м. Полтава, що розташоване паралельно вулиці Нариманівської, на місці поховання ОСОБА_8 (інші дані відсутні), яке розташоване західніше від високовольтної опори на відстані 22,75 м., де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів частиною металевого паркану, яким була огороджена могила. Після чого ОСОБА_6 покинув територію вказаного кладовища, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

09.09.2020 року, близько 17.30 години ОСОБА_6 з перебуваючи на кладовищі «Монастирське» м. Полтава, що розташоване паралельно вулиці Нариманівської, на місці поховання ОСОБА_9 (інші дані відсутні), яке розташоване північніше від високовольтної опори на відстані 4,90 м., де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів металевою хвірткою зі слідами іржі, яка була частиною огорожі могили. Після чого ОСОБА_5 покинув територію вказаного кладовища, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

10.09.2020 року, близько 06:00 години ранку ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, з прямим умислом, направленим на таємне заволодіння чужим майном прибув на кладовище в «Монастирське» м. Полтава, що розташоване паралельно вулиці Нариманівської, а саме до місця поховання ОСОБА_10 , 1875-1949 р.ж., де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів частиною металевого паркану, яким була огороджена могила. Після чого ОСОБА_6 покинув територію вказаного кладовища, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

10.09.2020 року близько 07.00 години ранку, ОСОБА_5 прибув на кладовище в «Монастирське» м. Полтава, що розташоване паралельно вулиці Нариманівської, де на місці поховання ОСОБА_11 , 07.12.1919-27.02.2013 р.ж., ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів металевою хвірткою білого кольору, яка була частиною огорожі могили. Після цього ОСОБА_5 покинув територію вказаного кладовища, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

10.09.2020 року, близько 08:00 години, ОСОБА_5 прибув на кладовище «Монастирське» м. Полтава, що розташоване паралельно вулиці Нариманівської, де на місці поховання ОСОБА_15 , 15.12.1881-20.12.1958 р.ж., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів частиною металевою хвірткою зі слідами фарби сріблястого кольору, яка була частиною огорожі могили. Після цього ОСОБА_5 покинув територію вказаного кладовища, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

10.09.2020 року, близько 09:00 години, ОСОБА_5 прибув на кладовище в «Монастирське» м. Полтава, що розташоване паралельно вулиці Нариманівської, де на місці поховання ОСОБА_16 , 06.09.1887-29.11.1962 р.ж., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер

свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх

настання, реалізуючи свій злочинний умисел, демонструючи зверхнє ставлення

до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, повторно,

умисно, таємно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів

частиною металевого паркану, яким була огороджена могила. Після цього

ОСОБА_6 покинув територію вказаного кладовища, а викраденим майном

розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, які є в матеріалах кримінального провадження, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинувачений винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в незаконному заволодінні предметом, що знаходиться на місці поховання, вчиненому повторно, з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до

ст. 66 КК України, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до

ст. 67 КК України, не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, матеріальна шкода відсутня, а також конкретні обставини справи, в зв`язку з чим приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначаючи покарання у виді позбавлення волі, вважає за можливе звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов відсутній. Процесуальні витрати відсутні. Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст.297 КК України 4 роки позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, поклавши відповідно до ст.76 КК України, обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою - скасувати, звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно у зв`язку з засудженням до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

У строк покарання ОСОБА_5 врахувати час тримання під вартою з 13.05.2021.

Речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м.Полтави, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1