Ухвала
09 листопада 2021 року

м. Київ
справа № 637/726/19
провадження № 51-5238ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Так, згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути зазначено, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Однак, прокурор посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції, не наводить відповідного обґрунтування щодо незаконності оскарженого судового рішення

з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на відповідні положення статей 370, 412, 413 і 419 КПК у їх взаємозв`язку.
Натомість, як убачається з касаційної скарги, він вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Разом з тим, вказуючи на можливі порушення, допущенні судом апеляційної інстанції, прокурор не обґрунтовує, яким чином ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення та були б обов`язковою підставою для його скасування.
Також, посилаючись на порушення апеляційним судом вимог ст. 404 КПК, прокурор у своїй скарзі не конкретизує яким саме доказам була надана інша оцінка, відмінна від їх оцінки судом першої інстанції без їх безпосереднього дослідження, а також, у чому саме полягає така відмінність.
Наявність вказаних недоліків у скарзі, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу

про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: