Провадження № 11-кп/4820/488/21
Справа № 676/5286/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційні скарги обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2021 року,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янця-Подільського Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

-вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2010 року за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ст.69, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі 09 листопада 2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
-вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року за ч.2 ст. 185,ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 3 місяці, звільненого з місць позбавлення волі 13 травня 2020 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишено попередній у виді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зараховано в строк відбуття покарання час тримання під вартою з 15 січня 2021 року по день набрання вироком законної сили, включно, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 26940 (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок) гривень на відшкодування майнової шкоди, 6000 (шість тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, а також 10000 (десять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу. В задоволенні решти вимог позову ОСОБА_9 відмовлено.
Питання речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції 26 серпня 2020 року близько 07 години 40 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на вулиці Вокзальна, в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, рухаючись по тротуарній доріжці в напрямку від м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області до с. Кам`янка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, поблизу будинку № 43 А, помітив потерпілу ОСОБА_9 , яка рухалась по вказаній тротуарній доріжці йому на зустріч, після чого прийняв рішення про відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка, який знаходився на шиї останньої.
Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , знаходячись на тротуарній доріжці біля будинку № 43 А, по вулиці Вокзальна в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, без застосування насильства, повторно, відкрито викрав належне ОСОБА_9 майно на загальну суму 26 940 грн., а саме підійшов спереду до потерпілої, розуміючи що остання спостерігає за його протиправними діями, ігноруючи її волю, різким рухом обох рук, шляхом ривка, зірвав із шиї ОСОБА_9 належний їй золотий ланцюг 585 проби, вагою 17,96 г, довжиною 55 см., вартість за 1 грам золота у виробі 1500 гривень, загальною вартістю 26 940 гривень, після чого із викраденим майном зник з місця події та розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 26 940 гривень.

В поданій апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання судом першої інстанції. Судове рішення уважає не справедливим, оскільки у справі були присутні ознаки, передбачені п. 1, 2 ст. 66 КК України, що на думку, останнього, дає підстави для застосування відносно нього положення ст. 69-1 КК України та призначення м`якого покарання в меншому розмірі.

Захисник ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі, просить вирок місцевого суду змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`яке покарання. Уважає, що має місце не відповідність призначеного покарання особі обвинуваченого, оскільки судом не враховано визнання ним вини, його щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню. Крім того, на думку сторони захисту, не відшкодування потерпілій заподіяної шкоди не може братися до уваги, оскільки по відношенню до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що унеможливило її відшкодувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку поданих апеляційних скарг, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за викладених у вироку обставин та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України в апеляційних скаргах обвинуваченим та захисником не оскаржується, а тому вирок суду, в цій частині, в апеляційному порядку не переглядається. Колегія суддів враховує фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.

Щодо доводів сторони захисту про невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання вимогам закону внаслідок суворості, то вони не ґрунтуються на матеріалах провадження і є безпідставними.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, судом враховані фактичні обставини справи, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного, а також пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, судом враховано, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів проти власності, продовжив злочинну діяльність через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, а також із врахуванням форми вини й мотивів вчинення злочину, тяжкості і його суспільної небезпечності.
Крім того, враховано те, що він за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, одружений, проте, офіційно непрацевлаштований.
Обставинами, які пом`якшують покарання судом визназнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Таким чином, місцевий суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, з дотриманням вимог статей 65 - 67 цього Кодексу.
Доводи сторони захисту про визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його щире каяття та активне, сприяння досудовому розслідуванню, не є підставою для зміни вироку та призначення йому більш м`якого покарання, в меншому розмірі, оскільки, при призначенні покарання, ці обставини судом першої інстанції були враховані.

Посилання апелянтів в судовому засіданні апеляційної інстанції на необхідність застосування ст. 69-1 КК України і призначення ОСОБА_7 покарання в меншому розмірі, який не перевищував дві третини максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, не заслуговують на увагу.

Відповідно до положень ст. 69-1 КК України визначено, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи, що обвинуваченим добровільно не відшкодована шкода потерпілій, а відтак відсутня обставина, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, тому підстав для застосування ст. 69-1 КК України, при призначенні ОСОБА_7 покарання, колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів, приходить до висновку про відсутність підстав і для застосування ст. 69 КК України, ураховуючи дані про особу винного, а саме те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності і продовжує злочинну діяльність.
Відтак, призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника, колегія суддів не знаходить.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судового рішення, не встановлено.
Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника без задоволення.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4