Номер провадження: 11-сс/813/205/22
Номер справи місцевого суду: 496/6411/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.12.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001058 від 30.12.2021 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дмитрівка Болградського району Одеської області, гагауза за національністю, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.12.2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області. Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком 60 днів з дня затримання, тобто з 30.12.2021 року 07:00 годин до 27.02.2022 року включно.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду винесена без повного з`ясування усіх обставин та з істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону України.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги відсутність вагомих доказів на обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України. Також зазначає, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу не прийнято до уваги обставини, що виключають наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що можуть бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ОСОБА_7 перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , яка є інвалідом третьої групи з дитинства, вони мають сумісну малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце постійного проживання. Крім того, зазначає, що судом не враховано позитивну характеристику ОСОБА_7 з місця праці.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову якою змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_7 та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився.

Підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував проти розгляду справи за відсутності захисника ОСОБА_8 .

Для забезпечення швидкого та ефективного здійснення правосуддя, а також недопущення порушення прав підозрюваного та розумних строків апеляційного розгляду, враховуючи рекомендації Ради Суддів України від 02.03.2022 та наказу Голови Верховного Суду від 04.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з якими не можуть бути відкладними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести за відсутності захисника ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача; підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 30.12.2021, у ході якого зафіксовані сліди злому, а саме пошкоджено металопластикове вікно та решітка, порушена обстановка у приміщені пошти; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 30.12.2021, який зазначив, що йому надійшло повідомлення від охорони, що спрацювала сигналізація у відділені пошти, а коли він прибув на місце, то виявив відсутність грошових коштів в розмірі 800000 грн.; протокол обшуку від 30.12.2021, у ході якого було обшукано автомобіль марки «Volkswagen Passat B6» р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 336095 грн. та знаряддя злому (лом); протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 30.12.2021, який зазначив, що 30.12.2021, під час несення служби на СП «Два стовпи», помітив автомобіль марки «Volkswagen Passat B6» р.н. НОМЕР_1 , який не зупинився на його вимогу, в подальшому автомобіль було зупинений, водій автомобіля вів себе підозріло та нервував, далі, водій присів до автомобіля та рушив з місця, в цей момент потерпілий схопився за водія, але потім відпустив, в результаті падіння на асфальтне покриття отримав тілесні ушкодження у виді забиття правої кисті та пошкодив формений одяг; огляд предмету від 30.12.2021, предметом огляду якого був формений одяг, на якому зафіксовані пошкодження тканини штанів, штанів-термо білизни, потертості на передній частині черевик; протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Викладене свідчить про достатність підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України КК України, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги про виключення наявності ризиків та можливість застосування відносно підозрюваного цілодобового домашнього арешту, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 є громадянином України, має малолітню дитину, одружений проживає в м. Одеса, офіційно не працює, зареєстрований в Болградському районі, за місцем реєстрації не проживає та на даний час підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину,за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.
Вказані обставини свідчать про те, що будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
На противагу доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає, що існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 при вчинені злочину був у зговорі з іншою особою, яку на даний час слідством не встановлено, а тому наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, розповсюджуючи інформацію про хід досудового розслідування.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що підозрюваний має позитивну характеристику, перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , яка є інвалідом третьої групи з дитинства, вони мають сумісну малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце постійного проживання, однак вважає, що зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що відносно ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про закінчення строку дії раніше обраного запобіжного заходу та втрати чинності оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) змінити ухвалу; 3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу або закрити кримінальне провадження; 4) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину та існування зазначених слідчим суддею ризиків, виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.12.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001058 від 30.12.2021 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4