Справа № 203/4444/21
Провадження № 1-кп/0203/855/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000882 від 22.08.2021 року, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 22.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Послався на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у п. п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обранняостанньому запобіжного заходу. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, у разі визнання його вини та усвідомлення невідворотності покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від суду. Також зазначив, що існує ризик незаконного впливання на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з метою схилення останніх до зміни показань або відмови від показань.
Обвинувачений, захисник заперечували проти задоволення заявленого клопотання, оскільки вважали його необґрунтованим, нічим не підтвердженим, ризики, перелічені прокурором не доведені. Крім того, не дивлячись на наявність закордонного паспорту, ОСОБА_6 ніколи не перетинав кордон України та у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу зобов`язується здати його у відповідні органи. Також просили врахувати вік обвинуваченого, відсутність судимостей та адміністративних стягнень.
Потерпілий в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників провадження та ознайомившись із матеріалами обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, втому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який спливає.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за яке передбачено позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.
При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177КПК Українивраховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні теж продовжує існувати, оскільки, як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення заявлено у якості свідків певна кількість осіб, які на даному етапі судового розгляду не допитані, також не допитано потерпілого в кримінальному провадженні.

При встановлені даного ризику враховано практику Європейського суду з прав людини, який в п.43 рішення у справі «Яжинський проти Польщі» зазначив, що ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.

Щодо пенсійного віку обвинуваченого, відсутності судимостей та адміністративних стягнень, на якому зауважував захисник, суд зазначає, що такі обставини не є самодостатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Крім того, як пояснював обвинувачений раніше в підготовчому судовому засіданні стан здоров`я останнього є добрим та скарг в нього немає.

Крім того, при розгляді клопотання прокурора, суд приймає до уваги відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, які б утримували його за місцем проживання, оскільки з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 не одружений, осіб на утриманні не має. Доказів протилежного стороною захисту суду не надано.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність продовження щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого на 60 днів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, так як злочин вчинено із застосуванням насильства .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 199, 315, 369-372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 11 лютого 2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1