ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/126/22 Номер провадження 11-сс/814/140/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з доповненнями, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 27 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_10 , погоджене начальником Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , та в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2022 року за № 0000004, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26 березня 2022 року, підозрюваному
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Гожули Полтавського р-ну Полтавської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .
Одночасно визначено ОСОБА_9 заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148 860 гривень, з покладенням на нього в разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора;
не відлучатися з м. Хорол без дозволу слідчого, прокурора;
утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2022 року за № 0000004.
Приймаючи таке судове рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами; ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, приховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; особу ОСОБА_9 ; та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

При визначенні застави ОСОБА_9 у розмірі, передбаченому п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя врахував обставини кримінальних правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі, його майновий стан, дійшовши висновку, що такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 27 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувати ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід або зменшити останньому заставу до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Свої вимоги захисник ОСОБА_7 мотивує тим, що слідчий суддя не врахував: те, що прокурором не доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, заявлених у клопотанні органу досудового розслідування ризиків, а також неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України; особу підозрюваного, який несудимий, є інвалідом 1 групи та потребує стороннього догляду, має постійне місце проживання, а визначена ОСОБА_9 сума застави є непомірною для останнього.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 27 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги захисник ОСОБА_8 мотивує тим, що слідчим суддею не враховано те, що є відсутніми ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а ОСОБА_9 розкаюється у вчиненому, є інвалідом 1 групи, має хронічні хвороби, через що потребує постійного стороннього догляду та лікування, проживає з матір`ю, яка є пенсіонером.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного та його захисників, які просили задовольнити апеляційні скарги; прокурора, який заперечив щодо скарг, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , колегія суддів дійшла висновку про таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Відділенням поліції №2 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2022 року за № 0000004, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (а.п. 6).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_9 , діючи умисно, незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав при собі з метою збуту та 19 січня 2022 року приблизно о 15 годині 20 хвилин біля зупинки громадського транспорту по вул. Київській у м. Хорол Лубенського р-ну Полтавської обл. незаконно збув ОСОБА_11 за 200 гривень у Zip-пакеті згаданий наркотичний засіб, масою 2,291 г.

Окрім того, за невстановлених органом досудового розслідування обставин ОСОБА_9 , діючи умисно, незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав при собі з метою збуту та 26 січня 2022 року приблизно о 16 годині біля зупинки громадського транспорту по вказаній вище вулиці повторно збув ОСОБА_11 за 200 гривень у Zip-пакеті цей небезпечний наркотичний засіб.

26 січня 2022 року слідчим ОСОБА_10 , за погодженням прокурора ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме в: незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу; незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно (а.п. 45-48).

27 січня 2022 року слідчий ОСОБА_10 , за погодженням прокурора ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України,а саме того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого застосував ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ч.3 ст.183 КПК України з одночасним визначенням застави у сумі 148 860 гривень та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, у разі її внесення.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
З матеріалів провадження вбачається, що необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 учасниками провадження не оспорюється.
Разом з тим, розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, та обґрунтував ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, приховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у тяжкому злочині, в учиненні якого він підозрюється та його конкретні обставини; особу підозрюваного, відсутність у нього роботи, його стан здоров`я та майновий стан, а також неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 вказаного тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколів контролю за вчиненням злочину від 20 січня 2022 року, огляду та вручення грошових коштів, добровільної видачі від 19 січня 2022 року з додатками, якими підтверджено придбання ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 за вручені йому імітаційні засоби копії грошових коштів у сумі 200 гривень, у ОСОБА_9 канабісу у Zip-пакеті, з яким цей закупний повернувся та видав його поліцейським (а.п. 17-22; 30-32); протоколу обшуку від 26 січня 2022 року, відповідно до якого за місцем проживання підозрюваного виявлено та вилучено Zip-пакети з подрібненою зеленою речовиною рослинного походження в них (а.п. 33-38); протоколів затримання в порядку ст.208 КПК України та освідування ОСОБА_9 від 26 січня 2022 року, за якими в ході особистого обшуку в підозрюваного були грошові кошти, а при освітленні його рук на правій руці маються плями жовтого кольору фарби «люмінор» (а.п. 7-16, 39-41); висновку експерта № СЕ-19/117-22/886-НЗПРАП від 21 січня 2022 року, яким встановлено, що придбана ОСОБА_11 подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою у висушеному стані 2,591 г (а.п. 23-29), та іншими доказами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце у даному випадку та зазначено вище.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_7 про необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України, є безпідставними.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, приховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження. При цьому, здійснення ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційної інстанції висловлювання агресивної спрямованості щодо свідка закупної особи, додаткового підтверджує існування ризику, визначеного в п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 злочину та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 .

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею у судовому засіданні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, як просять апелянти.

Одночасно застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як альтернативний запобіжний захід. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки визначений розмір застави є відповідним і достатнім, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , його майнового та сімейного стану, сукупності даних про особу підозрюваного у співставленні з існуючими ризиками, передбаченими п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, здатний забезпечити виконання ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків та буде справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому,підлягає врахуванню те, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_9 щиро розкаюється у вчиненому є необгрунтованими, про що переконливо свідчить протокол допиту підозрюваного, за даними якого останній винуватість в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України не визнав, заперечив вчинення ним збуту наркточного засобу (а.п. 49).
Колегія суддів враховує те, що підозрюваний є несудимим, разом з цим, раніше вчиняв кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів (а.п. 57), є інвалідом 1 групи (а.п. 51), має матір, яка є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, однак ці дані не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі незастосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів (медичні висновки), які б підтверджували неможливість перебування ОСОБА_9 під вартою та відповідно до ст. 49 Конституції України реалізації права на охорону здоров`я в установі попереднього ув`язнення, в якій він утримується, матеріали провадження не містять та учасниками провадження під час апеляційного розгляду не надано. Значення має також те, що наявні у матеріалах справи фактичні дані не дають підстав вважати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, які б могли слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з доповненнями, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 27 січня 2022 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4