Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/827/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.11.2021 року, якою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 09.01.2022 року включно, з визначенням застави у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 35 685 грн.
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу міськрайонного суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього скасувати, мотивуючи тим, що ухвала суду є немотивованою та необґрунтованою. Обрану міру запобіжного заходу вважає занадто суворою, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не обґрунтовані як прокурором так і слідчим та не мають за собою ніяких фактичних та матеріальних підстав.

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000931 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
11.11.2021 ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як не тяжкі злочини, разом з тим переховувався від органів досудового розслідування, внаслідок чого було оголошено розшук останнього. Крім того, обвинувачений раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення та перевиховання не став, що свідчить про те, що він схильний до вчинення злочинів, також враховуючи, що обвинувачений не одружений, не працевлаштований, утриманців не має, тому відсутність міцності соціальних зв`язків, наявність судимостей є ризиком його зникнення у разі перебування на волі або скоєння ним нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, постановлено ухвалу про обрання останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке обрання можливе.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, міськрайонний суд виконав вимоги ст. 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про обрання саме такого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких обвинувачений просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфікуються як не тяжкі злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, офіційно не працює, не одружений, утриманці відсутні, що вказує на відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, а тому, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, існують ризики того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може без перешкод залишити своє місце проживання та переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки притягувався до кримінальної відповідальності, а також незаконно впливати на свідків та потерпілу, які наразі ще не допитані судом.
Крім того, апеляційний суд вважає, що тяжкість пред`явленого на даній стадії судового розгляду обвинувачення ОСОБА_7 , а також існування ризиків, того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним у скоєнні інкримінованих злочинів, може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу в кримінальному провадженні, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виправдовують дію найсуворішого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
У разі застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (особисте зобов`язання, домашній арешт), вказане не забезпечить на початковому етапі судового розгляду та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки останній переховувався від органів досудового розслідування, внаслідок чого було оголошено розшук. Також судом надавався дозвіл на привід ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, міськрайонний суд обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим та той факт, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як міськрайонним судом, так і судом апеляційної інстанції, встановлено не було.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд визначив розмір застави, який відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 206, 376 ч.2, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.11.2021 щодо нього без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: