Справа № 559/280/16-к
Провадження № 1-в/559/55/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання начальника Дубенського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробацїї» в Рівненській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 16.02.2017 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В :
16.02.2017 вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до ст.76 КК України, покладені обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації (далі - УОПП) про зміну місця проживання, роботи або навчання; 2) не виїжджати за межі України без погодження УОПП, 3) періодично з`являтися на реєстрацію до УОПП; 4) працевлаштуватись або за направленням УОПП звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу) (особова справа а.с.2-3).
УОПП просить звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, хоч і характеризує його негативно. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку 08.07.2017 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке тривалий час перебуває на розгляді в суді. Крім того, 19.03.2018 ОСОБА_5 , засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, але на підставі ч.4 ст.70 КК України вирок суду від 16.02.2017 ухвалено виконувати самостійно. ОСОБА_5 відбув реальне покарння, а згідно ст. 62 Конституції України, ч.2 ст.2 КК України та ч.1 ст.17 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається невинуватим. На підставі викладеного, в зв`язку і закінченням іспитового строку просить звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.
У судовому засіданні представник відділу пробації клопотання підтримав.
Прокурор і захисник підтримали клопотання представника побації і теж просили звільнити ОСОБА_5 з посиланням на правову позицію Верховного суду від 23.09.2019 в справі №199/1496/17 . Дійсно, в суді є ще одне кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , проте воно тривалий час не розглянуто. Епізод, який інкримінується за тим обвинуваченям, датований після засудження за вироком від 16.02.2017, але до вироку від 19.03.2018, за яким вже відбуто реальну міру покарання ОСОБА_5 . Вироком від 19.03.2018, згідно якого призначено покарання у виді 1 року і 6 місяців позбавлення волі, мало поглинутись покарання за вироком від 16.02.2017, згідно якого призначався 1 рік позбавлення волі, проте цього не сталось, оскільки вказано «виконувати самостійно».
Засуджений пояснив суду, що після надання йому іспитового терміну був засуджений до 1 року і 6 місяців позбавлення волі, які відбув. Тому теж просить звільнити його від призначеного попереднім вироком покарання. Вже висновки зробив, нових злочинів 4 роки як не вчиняв, намагається не вживати алкогольні напої, працює, має постійне джерело доходу і робить спроби налагодити своє життя.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали особової справи ОСОБА_5 № 18/2017, суд вважає, що клопотання необхідно задовольнити.
Судом встановлено, що вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19.03.2018 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. При цьому вирішено на підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16.02.2017 виконувати самостійно (а.с. 70).
ОСОБА_5 повністю відбув покарання, призначене вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19.03.2018 у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку з чим 06.03.2019 його було звільнено з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» (а.о.с. 72-73).
Не даючи оцінку рішенню від 19.03.2018, суд констатує, що неможливо відбувати покарання у виді позбавлення волі, за яким людина ізольована від суспільства, і одночасно виконувати обов`язки з`являтись на реєстрацію до УОПП, працевлаштуватись та ін. згідно вироку від 16.02.2017.
Фактично, склалась ситуація, за якою особа після засудження 16.02.2017 до 1 року позбавлення волі з наданням іспитового строку була знову покарана 19.03.2018 і відбула реальну аналогічну міру, але в більшому терміні, а саме: у виді 1 року і 6 місяців позбавлення волі. Тому, навіть гіпотетичне звернення до виконання і направлення особи на відбування покарання за вироком 16.02.2017 неможливе, адже це призведе до повторного позбавлення волі, що заборонено ст. 61 Конституції України. Погіршення становища людини не допускається.
Також суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 23.09.2019 у справі №199/1496/17, за якою самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст. 70 КК України, які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч. 1 ст. 70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинання менш суворого більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань. Зміст ст. 70 КК не передбачає самостійного виконання вироків.
Тобто, по суті покарання за вироком від 19.03.2018 поглинуло покарання за вироком від 16.02.2017, яке на даний час засуджений de-facto відбув. А de-jure іспитовий строк закінчився і необхідно задовольнити клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 61-62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 78 КК України, п.9 ч.1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16.02.2017.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд.
Повний текст ухвали складено 07.10.2021.

Суддя ОСОБА_1