Справа № 278/2086/20
В И Р О К
Іменем України

09 грудня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця цього АДРЕСА_2 , судимого вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 22.11.2019 за ч. 2 ст. 289, ст. ст. 75, 76 Кримінального кодексу України (далі КК) до 5 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

17 грудня 2019 року близько 00 год. 15 хв. ОСОБА_4 перебував в помешканні житлового будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, у цей же день та місці ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непоміченими, шляхом вільного доступу таємно з під подушки, яка була на ліжку в кімнаті вищевказаного будинку, викрав грошові кошти в сумі 1500 грн., які належали ОСОБА_5 та якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК, є корисливим кримінальним проступком, обвинувачений вчинив один епізод такого діяння, у подальшому відшкодувавши потерпілому більшу частину завданої шкоди (1300 грн.).
Обвинувачений ОСОБА_4 судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, був звільнений від відбування покарання з випробуванням, неодружений, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує йому покарання, суд на підставі п. 13 ч. 1 ст. 67 КК визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, як показав сам обвинувачений, саме ця обставина істотно вплинула на формування його умислу на вчинення вищевказаного діяння.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 після ухвалення стосовно нього обвинувального вироку належних висновків для себе не зробив і вчинив нове умисне кримінальне правопорушення під час іспитового строку, а тому заслуговує на суворе покарання. Разом із тим, беручи до уваги наявність однієї обтяжуючої та двох пом`якшуючих покарання обставин, часткове відшкодування потерпілому завданої шкоди та відсутність у зв`язку із цим претензій до обвинуваченого, суд вважає, що покаранням, достатнім для виправлення обвинуваченого, буде арешт. Крім того, враховуючи, що обвинувачений, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, перебіг якого розпочався після проголошення вироку суду, суд на підставі ч. 1 ст. 71 та ч. 1 ст. 72 КК до покарання, призначеного цим вироком, повністю приєднує невідбуте покарання, призначене вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 22.11.2019. При цьому суд виходив із правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладеної у постанові від 1.06.2020 у справі № 766/39/17.
Цивільний позов не пред`явлений. Даних про речові докази та процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Враховуючи призначене покарання, суд вважає, що існує ризик ухилення від його відбування. Оскільки обвинувачений не має власної сім`ї, постійного офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, не прибував за судовими викликами без поважних причин, двічі перебував у розшуку, суд вважає, що запобігти названому ризику менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні, а тому обирає саме такий запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, і призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК до покарання, призначеного цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2019 року, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк строк його попереднього ув`язнення, починаючи з дня взяття під варту і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1