Провадження № 1-кс/643/4348/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0002403 від 07.10.2021, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, в м. Харкові та Харківській області не зареєстрований, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що в ніч з 06.10.2021 на 07.10.2021, більш точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вживали спиртні напої на кухні квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання останнього.
В цей час, внаслідок надмірного вживання спиртних напоїв, в приміщенні кухні, розташованої за вищевказаною адресою, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла сварка під час якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на умисне, протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 тобто умисел на умисне вбивство.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 взяв у праву руку кухонний ніж після чого з метою позбавлення життя ОСОБА_7 умисно наніс останньому множинні удари клинком ножа у грудну клітину, чим спричинив згідно довідки лікаря № 5223 від 07.10.2021 потерпілому ОСОБА_8 встановлений діагноз: непроникаюче колото-різане поранення правої частини грудної клітини, множинні колото - різані рани проникаючі (2) в плевральну порожнину грудної клітини зліва. Лівобічний пневмоторакс.
Після вчинення всіх дій, які вважав необхідними для доведення свого злочинного наміру до кінця, злякавшись незворотності кримінальної відповідальності за вчинене, ОСОБА_6 викликав лікарів екстреної медичної допомоги, які доставили потерпілого ОСОБА_7 до медичної установи НАМНУ ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т. Зайцева НАМН України» де йому була надана своєчасна медична допомога та таким чином збережене життя.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчий в клопотанні посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

У органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на особливо тяжке кримінальне правопорушення за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому, побоюючись покарання яке загрожує, у разі визнання винним може переховуватись органів досудового розслідування, у тому числі враховуючи відсутність місця реєстрації та постійного мешкання, а також міцних соціальних зв`язків;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, в тому числі, із застосуванням предмету призначеного для нанесення тілесних ушкоджень - ножа та перебуваючи на волі, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на свідків з метою зміни їх показів. Крім цього, на даний час з вказаними особами ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі слідчого експерименту, одночасних допитів раніше допитаних осіб, тощо;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки незважаючи на погашення судимості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність до асоціальної поведінки та вчинення умисних злочинів.

Також, враховується, що підозрюваний не має офіційного місця проживання та місця роботи, осіб на утриманні та проживає тимчасово за місцем мешкання потерпілого, що унеможливлює застосування відносно нього домашнього арешту за місцем мешкання останнього, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення схильний до вчинення злочинів.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що підозра необґрунтована, однак факт події не заперечував, не погоджується з кваліфікацією. Зазначив, що умисел на вбивство не мав. Заперечував проти обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання своєї цивільної дружини та доньки по АДРЕСА_3 .

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, у задоволенні клопотання просив відмовити, зазначив, що підозра та ризики не обґрунтовані, вони повністю спростовуються матеріалами справи, його підзахисний самостійно викликав швидку медичну допомогу, не залишав місце пригоди, добровільно надав біологічні зразки для проведення експертиз, співпрацює зі слідством, у зв`язку з чим, просив обрати до його підзахисного домашній арешт з 17.00 до 05.00 год наступного дня за місцем мешкання доньки ОСОБА_6 ОСОБА_9 , яка усно підтвердила згоду на це, бо ОСОБА_6 неофіційно працює вантажником на Кінному ринку.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження встановив наступне.

07.10.2021 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 . ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 07.10.2021, під час проведення якого, в період часу з 02-40 до 04-20 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: ніж зі слідами речовини бурого кольору (РБК); 7 змивів з РБК; 2 зрізи тканини зі слідами РБК; 2 ганчірки білого кольору зі слідами РБК; футболка чорного кольору з пошкодженнями; 2 мобільних телефони «Nokia»; довідкою лікаря № 5223 від 07.10.2021 потерпілому ОСОБА_8 встановлений діагноз: непроникаюче колото-різане поранення правої частини грудної клітини, множинні колото-різані рани проникаючі (2) в плевральну порожнину грудної клітини зліва. Лівобічний пневмоторакс; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду.
Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зі слів працює неофіційно вантажником, в м. Харкові та Харківській області не має місця реєстрації, вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до останнього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При цьому, ні підозрюваним, ні його захисником не надано слідчому судді доказів того, що ОСОБА_9 є донькою ОСОБА_6 і має житло, за яким останньому можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Крім того, настання ризику можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.
У відповідності до положень ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки інкримінований ОСОБА_6 злочин, є злочином, який вчинено із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 06-50 години 07.10.2021.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 06-50 години 05.12.2021.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____»_____________2021 року ___________________________________