ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/7391/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/132/22 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_6 посилається на вимоги ст. 214 КПК України і зазначає про необхідність внесення відомостей заяви до ЄРДР без оцінки слідчим суддею цих відомостей на наявність чи відсутність в них ознак злочину.
Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи шляхом здійснення виклику по телефону у відповідності до ст.135 КПК України (а.с. 46), однак в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора та ОСОБА_6 , оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 11.11.2021 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги ОСОБА_6 посилався на те, що 03 листопада 2021 року він звернувся до уповноваженої особи Харківської обласної прокуратури із заявою про кримінальні правопорушення, вчинені слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР в м. Полтаві ОСОБА_7 та процесуальними прокурорами Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо навмисно допущеної тривалої імітації досудового розслідування та імітації нагляду за виконанням закону у кримінальному провадженні за № 0000059. Однак, заява від 03.11.2021 у порушення ст. 214 КПК України не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається зі змісту копії відповіді Харківської обласної прокуратури від 16.11.2021 за №31/3-158-18 від 16.11.2021, яку було надіслано ОСОБА_6 , що заяву від 03.11.2021 щодо неправомірних дій окремих процесуальних керівників - прокурорів обласної прокуратури та окремих слідчих другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві під час проведення досудового розслідування та здійснення процесуального керівництва у ряді кримінальних проваджень було розглянуто та із заяви не вбачається підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки ОСОБА_10 в заяві не наведено відомостей які свідчили про існування об`єктивної та суб`єктивної сторони злочинів, так як відповідно до вимог ст.ст.36, 40 КПК України слідчий та прокурор є самостійними у свої процесуальній діяльності, та слідчий обирає тактику проведення розслідування з урахуванням вимог ст.9 КПК України, (а.с 18)
Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_6 слідчий суддя керувався положеннями ч.1 ст.303 КПК України, якими передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вимогами ч.1 ст.214 КПК України, якою передбачено підстави внесення відповідних відомостей слідчим, прокурором до ЄРДР.

Слідчий суддя вважав, що системний аналіз положень ст.ст. 2, 214 КПК України та ст.ст.2, 11 КК України у сукупності з правовими висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 818/15/18 та постанові Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18)дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення - вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений КК України. Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, повинні містити об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину, у тому числі його об`єктивну та суб`єктивну сторону. Якщо ж із заяви чи повідомлення не вбачається наявність обставин, що вказують на склад злочину, вони не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, наведені у заяві ОСОБА_6 від 03.11.2021 року, є вочевидь недостатніми для висновку про факт вчинення злочинів.

Матеріали судового провадження не містять відомостей про те, що розслідування за первинною заявою закінчено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Зокрема, ч.1 ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до статті 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно частини 1 статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги практику та висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року (справа № 556/450/18). Системний аналіз Верховного Суду вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення, а повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивна сторони злочину.
За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно тверджень про те, що внесенню до ЄРДР підлягають будь-які заяви та слідчий суддя не наділений повноваженнями для перевірки доводів викладених в заві про вчинення злочину.

Як об`єктивно вбачається зі змісту скарги, первинно поданої ОСОБА_6 до суду першої інстанції (а.с.1-2), заяви до Харківської обласної прокуратури (а.с.3-5), а також доводів апеляційної скарги, скаржник не погоджується з процесуальними рішеннями та діями, які були проведені слідчим та прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №90000059 та пов`язує їх з неналежним виконанням слідчим та прокурорами своїх обов`язків.

Крім того, твердження ОСОБА_6 про те, що з боку прокурора допущено бездіяльність не відповідають дійсності, оскільки згідно відомостей провадження вбачається, що заява ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення ретельно перевірялась Харківською обласною прокуратурою, якою вжиті певні заходи, внаслідок чого складено аргументовану відповідь № 31/3-158-18 від 16.11.2021 року, яку було направлено заявнику.

Виходячи з загального кола доводів та підстав, які зазначені скаржником, колегія суддів зазначає, що бездіяльність слідчого або прокурора може бути оскаржена в межах ст.303 КПК України. Більш того, у кримінальному провадженні, яке не закінчено або по якому не збіг строк, передбачений ст.219 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості робити висновки щодо неефективності досудового розслідування, яке не закінчене. Крім того, в тих провадженнях, які будуть закінчені шляхом направлення обвинувального акту, судом першої інстанції буде надано оцінку діям, які проведені в межах досудового розслідування в цьому провадженні.

При цьому колегія суддів враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Зі змісту заяви (а.с.3-5), на яку посилається скаржник, вбачається, що заява ОСОБА_6 подана в межах дисциплінарної відповідальності слідчого та прокурорів і таким чином ОСОБА_6 передчасно ставить питання про ймовірність та можливість внесення до ЄРДР відомостей стосовно слідчого та прокурорів за ст.ст. 364, 365, 366, 367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України, оскільки це можливо зробити внаслідок проведення певної перевірки, яка на даний час не проведена.

З огляду на вказані відомості, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_6 не містить достатніх фактичних відомостей, щоб визначити ознаки незаконних дій, які охоплюються складом злочинів, про які заявником було зазначено в його заяві від 03.11.2021 року. За таких обставин, підстави вважати заяву ОСОБА_6 саме повідомленням про вчинення злочинів відсутні, оскільки його повідомлення не містить об`єктивних відомостей, які фактично свідчать про ознаки злочинів, що підтверджують реальність конкретної події злочинів.

А тому, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення цих відомостей до ЄРДР, виходячи з фактичного змісту заяви-повідомлення, для застосування норм статті ч. 1 ст. 214 КПК України та обґрунтовано відмовив ОСОБА_6 у задоволенні скарги.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: