ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/2154/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/3017/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/818/3017/21 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року,-

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.03.2009 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;
- 23.03.2010 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.ст.69,71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 22.09.2020 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,-

засуджено за ч.1 ст.125 КК України на 200 годин громадських робіт.

На підставі ст.71 КК України, з урахуванням вимог п.п. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднано покарання призначене за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2020 року та призначено остаточне покарання у виді 1 року 25 днів позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як встановив суд, 08 березня 2021 року близько 09.00 год. між ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 , які знаходилися за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник словесний конфлікт з його матір`ю на ґрунті особистих неприязнених відносин. В ході конфлікту, діючи з раптово виниклим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень та усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 яка перебувала в положенні сидячі в кріслі, та наніс останній один удар кулаком лівої руки в область правої щоки та горизонтальної щелепи праворуч. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 наніс ряд ударів, а саме: один удар кулаком правої руки в область грудної клітки праворуч, один удар кулаком правої руки в область лівого вуха, один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи та один удар кулаком правої руки в область правого плеча. В наслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи №09-350/2021 від 30.03.2021, було нанесено наступні тілесні ушкодження: синці в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи праворуч, у правого кута нижньої щелепи, на правій щоці, в лівій виличній ділянці, в лобній ділянці ліворуч, на лівій вушній раковині, на правому плечі та передпліччі, на шиї ліворуч, які утворилися від багаторазових травматичних впливів тупих твердих предметів за механізмом удар чи удар - здавлення. За ступенем тяжкості:синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів (відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що суд призначив ОСОБА_7 остаточне покарання, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі, яке не передбачено санкцією ч.1 ст.125 КК України. Наголосив, що призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі суд фактично погіршив становище обвинуваченому, оскільки призначив більш суворе покарання ніж призначено за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України 200 годин громадських робіт. На підставі ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати покарання за вироком від Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року та призначети остаточне покарання 2 роки 25 днів обмеження волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При призначенні покарання суд врахував тяжкість кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, скоїв злочин в період іспитового строку на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також відсутність з боку потерпілої претензій до обвинуваченого, ані матеріального, ані морального характеру.

Судом також було враховано обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та обставину, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Разом з цим, доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Відповідно до ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 10 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше судимий за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2020 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України на 2 роки обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до вироку, суд вірно дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, оскільки останній вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку за попереднім вироком.

Разом з цим, при визначенні остаточного покарання суд безпідставно призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у вид позбавлення волі, чим порушив вимоги ч.1 ст.72 КК України, оскільки призначив більш суворе покарання за видом ніж було призначено ОСОБА_7 за цим вироком та за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2020 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати, та відповідно до вимог, передбачених п.2 ч.1 ст.420 КПК України, ухвалити вирок апеляційним судом, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України та остаточне покарання відповідно до положень ст.ст.65, 71 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків і даних про особу обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ст.71 КК України, з урахуванням вимог п.п. «г», «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком приєднати повністю покарання призначене за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2020 року та призначити остаточне покарання - 2 роки 25 днів обмеження волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: