Справа № 487/5524/21
Провадження № 1-кп/487/649/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000495 від 21.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має повну середню освіту, працює охоронцем-водієм ТОВ «Торвік», не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України

за участю сторін та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
14.05.2021 о 14:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр.. Центральний, 12, побачив банківську картку та у нього виник кримінально-протиправний корисливий умисел, направлений на привласнення чужого майна, офіційного документа.
Знаходячись у вказаний час у вказаному місці ОСОБА_3 , реалізуючи свій корисливий мотив, направлений на привласнення офіційного документа, а саме банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_1 , з ціллю незаконних дій із документом, заволодів зазначеною банківською карткою, та через банкомат, що знаходиться за адресою : м. Миколаїв, пр.. Центральний, 12, використовуючи пін-код, який був написаний на банківській картці, перевірив стан рахунку, переконавшись у наявності грошових коштів на картці, залишив привласнене майно при собі, після чого, з місця вчинення кримінального проступку зник.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, у вчиненні якого визнається винним.
Крім того, 14.05.2021 о 14:40 год., ОСОБА_3 з метою реалізації свого єдиного кримінально-протиправного умислу на викрадення грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 з використанням банківської карти ПАТ КБ «ПриватБанк», належної ОСОБА_5 , двічі використовуючи вказану банківську картку, через банкомат, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Георгія Гонгадзе, 26, використовуючи пін-код, який був написаний на банківській картці, здійснив зняття грошових коштів в загальній сумі 4500 грн., чим завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), у вчиненні якого визнається винним.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 14.05.2021 приблизно о 14-30 год., він знаходився біля банкомату, розташованого по пр.. Центральному , 12 в м. Миколаєві, де побачив банківську картку на якій був написаний пін-код. Відразу в банкоматі за допомогою пін-коду перевірив наявність грошових коштів та забрав картку собі. В той же день приблизно о 14-40 год. в банкоматі, розташованому по вул. Гонгадзе, 26, за допомогою пін-коду зняв з цієї картки 4500 грн., які витратив на власні потреби. В подальшому матеріальну шкоду повністю відшкодував потерпілому. В скоєному кається.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 14.05.2021 приблизно о 14-30 год. в банкоматі «ПриватБанку» за допомогою своєї банківської картки намагався зняти пенсію, але банкомат не видав гроші та не повернув банківську картку. Тоді він вирішив піти до відділення «ПриватБанку», яке розташовано неподалік. У відділенні «ПриватБанку» йому сказали написати заяву на видачу нової картки, що він і зробив. Йому видали нову банківську картку, а через декілька днів він дізнався, що з його картки були зняті всі грошові кошти, тоді він звернувся до поліції. Матеріальна шкода обвинуваченим йому відшкодована в повному обсязі, претензій до нього він не має, покарання просить визначити на розсуд суду.
Крім того, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

-Заявою ОСОБА_5 від 14.05.2021 в якій він просить вжити заходів до невідомої особа, яка 14.05.2021 з його банківської картки «ПриватБанк» незаконно зняла готівкові кошти в сумі 4600 грн.
-Протоколом огляду предмету від 28.07.2021, відповідно до якого дізнавачем проведено огляд CD-R диску, вилученого в ході тимчасового доступу до документів ПАТ КБ «ПриватБанк», та інформації, яка міститься на вказаному диску, якою підтверджується зняття ОСОБА_3 в банкоматі грошових коштів з банківської картки потерпілого 14.05.2021 о 14-40 год.
Досліджені докази судом визнані належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які надані без будь-якого примусу, є послідовними, логічними, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та в сукупності з показами потерпілої ОСОБА_5 та дослідженими судом письмовими доказами, є достатніми на підтвердження встановлених судом фактичних обставин.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведено вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує, що кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до кримінальних проступків.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинені кримінальні проступки необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України.

В той же час, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, матеріальна шкода потерпілому відшкодована, суд переконаний, що досягти мети виправлення останнього та запобігти вчиненню ним нового правопорушення можливо без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

За ч.1 ст. 357 КК України один рік обмеження волі;

За ч.1 ст. 185 КК України один рік шість місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробув анням, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: - CD-R диск, долучений до протоколу огляду предмету від 28.07.2021 зберігати в матеріалах судової справи .
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1