Справа № 154/624/21 Провадження №11-кп/802/708/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Володимир- Волинського міського суду Волинської області від 01 липня 2021 року, яким -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Прилуки, Чернігівської області, житель АДРЕСА_1 , не працюючий, з повною загальною середньою освітою, не одружений, громадянин України, українець, раніше судимий 23.11.2020 вироком Володимир-Волинського міського суду за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців;

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 місяці.
На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.11.2020 і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 за цим вироком визначено рахувати з 01 липня 2021 року, зарахувавши у строк відбування строк тримання під вартою з 22 лютого 2021 року по 01 липня 2021 року, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.
Вироком вирішено питання про речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_10 визнаний винним в тому, що він 14.02.2021 о 14:16год. будучи неповнолітнім, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа, відчинив камеру схову № 30 супермаркету «Салют», що по вул. Данила Галицького, 12 звідки повторно таємно викрав рюкзак марки «Adidas» вартістю 250 грн., в якому знаходились 750 грам маринованого оселедця, вартістю 60 грн., 180 грам червоної риби, вартістю 108 грн., упаковка сиру «БРІ», вартістю 60 грн., упаковка сиру «БАВАРІЯ БЛЮ», вартістю 50 грн., 308 грам сиру «ДОР БЛЮ», вартістю 185 грн., 150 грам маслин, вартістю 30 грн., палка ковбаси марки «Зорянський рулет», вартістю 80 грн., 500 грам огірків вартістю 35 грн. та пачку майонезу «Торчин Європейський 580 грам», вартістю 32 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 890 грн.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано його особу, оскільки він є неповнолітнім, повністю визнав свою винуватість, сприяв розкриттю злочину. Вчинив злочин через збіг тяжких матеріальних та сімейних обставин. Збитки завдані потерпілому відшкодовані, останній не має до нього претензій. Відсутні обставини, що обтяжують покарання. Просить вирок суду змінити, призначити менш суворе покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку захисника, законного представника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, підтримали скаргу з викладених у ній підстав, представника служби у справах дітей, який покладався на розсуд суду, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_10 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом першої інстанції, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання, як можна зрозуміти зі змісту апеляційної скарги, без застосування ст.75 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

На думку апеляційного суду, повторне застосування іспитового строку в порядку ст.75 КК України до обвинуваченого, який вчинив злочин в період іспитового строку, є неприпустимим.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону не в повній мірі.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що хоча останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину, судимість за який не знята та не погашена, новий злочин вчинив через незначний проміжок часу після ухвалення вироку суду та в період іспитового строку, однак є неповнолітнім, потерпілий, просив суворо не карати обвинуваченого, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім, а обтяжуючих обставин не встановлено, з чим погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, конкретні обставини справи, зокрема неповнолітній вік обвинуваченого, відсутність претензій у потерпілого, характеризуючі дані особи обвинуваченого, та незначну вартість викраденого, а саме продуктів харчування, суд апеляційної інстанції вважає за можливе призначити ОСОБА_10 за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, мінімальне покарання, до якого частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

На думку суду, саме таке покарання, відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 01 липня 2021 року щодо ОСОБА_10 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Володимир Волинського міського суду Волинської області від 23.11.2020 і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді