Справа №345/4968/21
Провадження № 1-кп/345/383/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , неодруженого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 16.01.2018 близько 12 год. 20 хв. у денну пору доби в умовах доброї видимості дороги, керував автомобілем марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався правою смугою руху по дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі у кожному із напрямків автодороги у м. Калуш по вул. Степана Бандери у напрямку м. Івано-Франківськ дорожнє покриття якої перебувало у сухому стані.
В той час у попутному по відношенню до автомобіля марки «Renault Logan», напрямку на велосипеді рухався ОСОБА_6 .
В районі розташування «Калуської загальноосвітньої школи інтернат І-III ступенів», водій ОСОБА_5 , проявив неуважність, не встежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не впорався із керуванням та не дотримавшись безпечної дистанції руху, допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 у задню частину велосипеда під керуванням ОСОБА_6 .
При цьому водій ОСОБА_5 порушив Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10. 10.2001 № 1306, а саме:
п. 1.3 який вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
п. 1.5 який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
п. 2.3 «б» який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі.
п. 2.3 «д» не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
п. 12.3 який вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
п. 13.1 який вказує, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечну дистанцію.
У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, які відповідно до висновку експерта від 29.01.2020 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Рани в ділянці голови відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а синці та садна в ділянці голови, крововилив під кон`юнктиву лівого очного яблука відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Тобто ОСОБА_5 підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

09.11.2021 прокурор звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. Дане клопотання мотивоване тим, що на даний час минуло понад 3 роки з часу вчинення правопорушення, а підозрюваний не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на даній підставі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав дане клопотання та просив закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник також просили задоволити клопотання, зазначили, що не заперечують проти звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, наслідки закриття кримінального провадження за даною підставою їм зрозумілі.

Потерпілі у підготовче судове засідання не зявилися, однак ОСОБА_7 подала заву, в якій вказала, що не заперечує проти звільнення підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження подія мала місце 16.01.2018.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України необхідно закрити в зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з моменту скоєння кримінального правопорушення минуло три роки, а ОСОБА_5 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід покласти на підозрюваного.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284-286, 288 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання прокурора задоволити.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.
Речові докази: автомобіль марки «RENAULT LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - повернути законному володільцю;
-велосипед, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - повернути йому ж;
-медичні карти стаціонарного хворого № 546 та амбулаторного хворого АК № 3163447 ОСОБА_6 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути за належністю;
-копію карти виїзду бригади СШНМД №812 від 16.01.2018 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 5416,11 гривень витрат на проведення судових експертиз.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий