ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/207/22 Справа № 190/1121/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст. 81 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що ОСОБА_7 засуджений вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01.11.2013 року за ст.115 ч.2 п.1 КК України до 15 років позбавлення волі.

Суддя першої інстанції зазначає, що засуджений ОСОБА_7 під час перебування з 08.08.2011 року до 24.12.2015 року в установах виконання покарань характеризувався задовільно. Стягнень та заохочень не мав. З 24.12.2015 року до 01.11.2017 року відбував покарання в ДУ Петрівська виправна колонія №49, де характеризувався добре. Мав 2 стягнення та одне заохочення. З 01.11.2017 року до 06.03.2020 року відбував покарання в ДУ «Синельниківська виправна колонія №94», характеризувався добре. Мав одне стягнення та три заохочення.

З 06.03.2020 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122), де характеризується добре, виконує вимоги установленого порядку відбування покарання. Працевлаштований робітником до комплексної бригади майстерень по переробці вторинної сировини. До роботи ставиться добре. Має три стягнення та два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно. Згідно характеристики від 18.08.2021 року ОСОБА_7 має шість заохочень та три стягнення, які погашені. Рішенням комісії ДУ «П`ятихатська виправна колонія №122» від 23.07.2020 року засуджений був розглянутий як такий, що не довів своє виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року та застосувати ст. 81 КК України, звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно характеристики, наданої ДУ П`ятихатська виправна колонія №122, характеризується добре, виконує вимоги установленого порядку відбування покарання. Працевлаштований робітником до комплексної бригади майстерень по переробці вторинної сировини. До роботи ставиться добре, контролю за виконанням покладених завдань не потребує з боку представників адміністрації. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно.

Зазначає, що за весь період відбуття покарання має шість заохочень та три стягнення, які погашені в установленому законом порядку.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів провадження та характеристики, засуджений ОСОБА_7 з 08.08.2011 року перебуває в місцях позбавлення волі. Під час перебування з 08.08.2011 року до 24.12.2015 року в установах виконання покарань характеризувався задовільно. Стягнень та заохочень не мав.
З 24.12.2015 року до 01.11.2017 року відбував покарання в ДУ «Петрівська виправна колонія №49, де характеризувався добре, мав 2 стягнення та одне заохочення.
З 01.11.2017 року до 06.03.2020 року відбував покарання в ДУ «Синельниківська виправна колонія №94» характеризувався добре, мав одне стягнення та три заохочення.
З 06.03.2020 року і до теперішнього часу засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122), де характеризується добре, виконує вимоги установленого порядку відбування покарання.
Працевлаштований робітником до комплексної бригади майстерень по переробці вторинної сировини. До роботи ставиться добре, контролю за виконанням покладених завдань не потребує з боку представників адміністрації. Має три стягнення та два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно.
Колегія суддів не приймає доводи засудженого, оскільки вказані доводи хоча і характеризують позитивно особу засудженого, проте не вказують на факт його виправлення, оскільки дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, крім того, наявність стягнень за весь період відбуття покарання свідчить про недотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, і, як наслідок, про його небажання стати на шлях виправлення.
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 не вбачається, що він протягом всього періоду відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці бажав довести своє виправлення, а тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги засудженого.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст. 81 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4