СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/389/22
ун. № 759/1636/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року слідча суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2020 за № 0000680, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
У провадження слідчої судді надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ,про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2020 за № 0000680, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 249 КК України.
Дане клопотання обґрунтовується тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2020 за № 0000680, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 249 КК України. У даному клопотанні поставлено питання про накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що на праві спільної часткової власності, розміром 2/5, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 та на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
Вивчивши клопотання та додатки до нього, слідча суддя дійшла до таких висновків.
Положеннями ст. 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Положеннями ч. 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з тим, як вбачається з клопотання метою накладення арешту є відшкодування шкоди, однак, органом досудового слідства не вказано хто є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та не долучено цивільного позову.
До того ж, мотивувальна частина клопотання не відповідає його прохальній частині, а саме у прохальній частині не наведено підстав накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог ст. 170, 171, 173 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне повернути його слідчому на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.
Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2020 за № 0000680, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 249 КК України, - повернути слідчому та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1