Справа № 752/6054/21
Провадження №: 1-кп/752/916/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, працюючого водієм, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 13.02.2021 року, приблизно о 10.00 год., керуючи спеціалізованим вантажним фургоном «Мерседес Бенц Спрінтер» н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом з проїзної частини вул. Антоновича через тротуар до в`їзних воріт КП «Володимирський ринок» в м. Києві.

В цей час позаду вказаного автомобіля по тротуару до відкритих воріт рухалася пішохід ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», п.п.10.1 та 10.9 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого виїхав на тротуар поруч з в`їздом до КП «Володимирський ринок» на вул. Антоновича, 115 в м. Києві, та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_11 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у виді множинних переломів кісток скелета з ушкодженням внутрішніх органів, від яких померла на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б» та п.п.10.1 та 10.9 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

Тобто, ОСОБА_7 визнається винним за ч.2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним визнав себе частково та відмітив, що у ДТП є вина також потерпілої. Щодо цивільного позову то повідомив, що матеріальні збитки повинна відшкодувати його страхова компанія, а моральні збитки роботодавець, а тому позов не визнає. З приводу події пояснив наступне. 13.02.2021 року, приблизно о 10.00 год., керуючи вантажним фургоном «Мерседес Бенц Спрінтер» н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом з проїзної частини вул. Антоновича через тротуар до в`їзних воріт КП «Володимирський ринок» в м. Києві. Оскільки було багато снігу з першого разу не заїхав, було три спроби. Він звертався до перехожих щоб подивилися з приводу безпечного заїзду, але усі відмовляли. Дочекався червоного сигналу світлофора для пішоходів та почав рух. У дзеркало заднього виду потерпілу не бачив. На автомобілі працював за договором у ОСОБА_12 та був при виконанні трудових обов`язків. Вину визнає частково, оскільки були складні погодні умови, і в тому, що сталося була також вина потерпілої. Як стався наїзд, не відчув. Про те що сталося, стало відомо, коли хтось почав стукати по кабіні. Коли витягнули потерпілу з під автомобіля, намагався надати першу допомогу, штучне дихання. Хтось викликав швидку. На тротуар вимушений був заїхати, щоб розвантажити товар, іншого способу доставити та розвантажити товар не було, там один заїзд. З родичами потерпілої не спілкувався особисто, вважав, що вони цього не бажають,однак спілкувалася його дружина.

Потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_11 , на яку вчинив наїзд обвинувачений, її мама. Хтось зателефонував та повідомив, що мама попала в ДТП. Коли прибула на місце, живою маму уже не застала. Обставини ДТП її відомі лише з матеріалів кримінального провадження. Після того що сталося, протягом 1,5 місяця не працювала, був пригнічений стан, не могла прийти до себе. Мама постійно допомагала матеріально її сім`ї. Просить максимальне покарання для обвинуваченого. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Крім показань ОСОБА_7 та потерпілої, винність обвинуваченого підтверджується іншими доказами, дослідженими судом, які суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення поза розумними сумнівами.
Зокрема, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.02.2021 року та план-схемою і фото таблицями в додаток до нього на яких зафіксовано розміщення транспортного засобу та тіла ОСОБА_11 після ДТП (т.1 а.с.5-17).
Протоколом огляду та перегляду цифрового носія інформації, зокрема запису з камер відео спостереження, на яких зафіксовано момент ДТП. Диск з записом, який як документ був приєднаний до матеріалів кримінального провадження, також був безпосередньо переглянутий під час судового засідання (т.1 а.с.22-26).

Як видно з висновку експерта № СЕ-19/111-21/7256-ІТ, на момент огляду автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер 316 CDI» н.з. НОМЕР_1 , гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходиться в працездатному стані (т.1 а.с. 30-34).

У висновку експерта № СЕ-19/111-21/7754-ІТ відображено:
1.В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер 316 CDI» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пункту 10.9 ПДР України.

2.В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер 316 CDI» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом виконання вимог пункту 10.9 ПДР України.
3.В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер 316 CDI» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , експертом з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.9 ПДР України.

4.З технічної точки зору, причиною даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер 316 CDI» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , вимогам пункту 10.9 ПДР України.

Як відображено у висновку експерта № 012-23-757-2021, - 1.(13) При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 встановлено: знайдені ушкодження, які по давності могли відповідати строку 13.02.2021 року, як вказано в документації слідчого, та всі мають зажиттєве виникнення, - з гострим здуттям легень, малокровієм внутрішніх органів, смугастими крововиливами в лівому шлуночку серця під ендокардом, наявністю крові в порожнинах плеври та у мяких тканинах тулуба - ознаки шоку та крововтрати, серцево-дихальної недостатності.

Такими були - множинні переломи ребер, переважно справа, в задніх відділах, з крововиливами та розривами пристінкової плеври, міжреберних м`язів; переломи ребер в передніх відділах згинальні, перелом грудини - неповні, з крововиливом в зоні хрящів 1-2 ребер справа, розриви плеври та тканини легень - правої легені у верхній частці в ділянці кореня, та лівої легеневої зв`язки з плеврою біля кореня, крововилив в праву легеневу зв`язку; крововиливи в передню зв`язку хребта у шийному відділі, крововилив на всьому протязі в клітковині навколо аорти до таза; розриви правої нирки радіальні від воріт на передній і задній, поверхні; поширений крововилив в зв`язку селезінки до діафрагми та по ходу воріт селезінки; масивна заочеревинна гематома на рівні попереку та правої нирки; масивні просочення кров`ю тканин спини переважно справа, з утворенням відшарування тканини за виглядом кишені з кров`ю 200мл - на правій бічній поверхні тулуба, від крила тазової кістки до попереку; синці на повіках очей та смугастий крововилив у шкіру лівій половині обличчя з садном на вилиці; крововиливи у мякі покрови голови в тім`яній ділянці, та справа в скронево-потиличній ділянці.

Вказані тілесні ушкодження є результатом єдиної за походженням травми та знаходяться в причинному прямому зв`язку з настанням смерті. Вони мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження (небезпека для життя множинних переломів кісток з ушкодженням внутрішніх

органів, розвитком шоку, крововтрати, серцево-легеневої недостатності).

(2) Смерть ОСОБА_11 настала від множинних переломів кісток скелета з ушкодженням внутрішніх органів, шоком та крововтратою, гострою легенево-серцевою недостатністю. Про це свідчать дані п.1.

Давність настання смерті відповідає причині смерті та встановленим трупним змінам за медичними даними - біля 2 суток до розтину тіла.

(1,4,5,6) Дані ушкодження спричинені тупими предметами, за механізмом удару та здавлення (стиснення). Характер їх та розташування на тілі вказують на можливість виникнення комплексу

тілесних ушкоджень при автомобільній травмі, зіткненні рухаючегося транспортного, засобу з пішоходом. В момент первинного контакту потерпіла мала бути у вертикальному положенні та звернута спиною і правим боком до автомобіля (можливий рух). Місцем первинного контакту на

тілі були права половина попереку над тазом, та грудної клітки. Можливий вторинний контакт ділянкою лівої лопатки з поширеною поверхнею транспорту (тангенціальне, дотичне зіткнення). Після контакту слідувало падіння особи на передню поверхню тіла, та відбувалося здавлення тіла між рихлим покриттям (як вказано, снігом) на дорозі, та нижньою частиною транспорту, на рівні голови та спини. Переконливих ознак переїзду колесом через тіло особи немає.

Ушкодження, які не виникали в результаті даної травми, на тілі не виявлені.

(7) Наявні ушкодження у потерпілої могли утворитись при обставинах, вказаних в постанові слідчого, тобто, при наїзді на пішохода заднім ходом транспортного засобу (типу автобуса, автофургону).

(8) У результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_11 , 1945р.н., не виявлено метиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

Вищезазначені докази, які узгоджуються між собою, суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, поза розумним сумнівом.

Щодо доводів сторони захисту з приводу визнання недопустимими доказами висновків експертиз, враховуючи відсутність в розпорядженні суду постанов про їх призначення, а також відсутність даних про вилучення з місця події трупа ОСОБА_11 , визнання недопустимим доказом відеозапису з камер спостереження, оскільки немає даних щодо способу та джерел його отримання, суд їх до уваги не бере та відкидає. Приймаючи таке рішення, суд враховує, що згідно ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертиз. Стороною обвинувачення в розпорядження суду було надано саме докази, які визначені процесуальним законодавством та які безпосередньо досліджені судом і які суд вважає допустимими. Крім того, як видно із змісту експертиз, які були предметом дослідження суду і які, в сукупності з іншими доказами підтверджують винність обвинуваченого, експерти посилаються на постанови слідчих, які стали підставою їх проведення. Сторона захисту в розпорядження суду не надавала доказів того, що зазначені процесуальні документи її не відкривалися під час виконання вимог ст. 290 КПК України, а для встановлення винності особи, в даному випадку, у їх витребуванні суд не вбачає необхідності.

Що стосується трупа потерпілої ОСОБА_11 , то про нього відмічено у протоколі огляду ДТП, і саме зазначений труп в подальшому був об`єктом дослідження під час судово-медичної експертизи, що ніяким чином не ставить під сумнів висновок експерта.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , безпосередньо підтвердив факт вчинення ним наїзду на пішохода ОСОБА_11 , за обставин відмічених вище, що стало причиною її смерті. Подія наїзду була зафіксована на відеозаписі наданому прокурором в розпорядження суду, який по суті обвинуваченим та його захисником під час дослідження, щодо реальності відображення способу та механізму наїзду, під сумнів не ставився, а тому суд його вважає допустимим доказом, який в сукупності з іншими доказами підтверджує винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, виключно позитивно характеризується за місцем роботи ФОП « ОСОБА_12 » де він, відповідно до наказу, за сумісництвом працює водієм, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яка зазначена в обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

За результатами судового розгляду, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, враховуючи наслідки, які настали в результаті порушення ним ПДР України.

На погляд суду, саме таке покарання, буде сприяти виправленню особи.

Зважаючи на позицію обвинувачення та потерпілої, які наполягають на реальному позбавленні волі обвинуваченого, відсутність намірів обвинуваченого відшкодувати збитки, особу винного, суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, згідно вимог ст. 75 КК України.

В ході судового розгляду, шляхом вивчення позовної заяви та доказів в її обґрунтування, було встановлено, що в результаті ДТП потерпілій ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду, розмір якої підтверджено наданими доказами в її обґрунтування та моральну шкоду.

Дослідивши докази, що стосуються цивільного позову, суд прийшов до висновку, що цивільний позов потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди, слід задовольнити і стягнути на користь потерпілої ОСОБА_9 з обвинуваченого ОСОБА_7 50 812,10 грн.

Що стосується необхідності відшкодування моральної шкоди, то потерпіла в позовній заяві зазначає, що їй була завдана не лише матеріальна, але і моральна шкода, яка полягає у втраті матері, що спричинило порушення нормальних життєвих зв`язків, душевні хвилювання, постійний стрес та нервування, неможливість тривалий час виконувати свої трудові обов`язки. Крім того, ОСОБА_11 , яка працювала на ринку, частину прибутку віддавала її на утримання сім`ї. Моральну шкоду оцінює в 1 млн. грн.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди, під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В даному випадку, судом встановлено факт завдання, внаслідок ДТП в якому загинула ОСОБА_11 , моральної шкоди ОСОБА_9 .

При визначенні розміру моральної шкоди, суд, зважаючи на обґрунтування, та відсутність зокрема доказів постійної матеріальної допомоги потерпілій з боку ОСОБА_11 , вважає доведеним розмір моральної шкоди в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень, який, як вважає суд, є співмірним із завданими збитками і відповідає принципу справедливості та розумності. В іншій частині вимоги ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 , про відшкодування моральної шкоди, не підлягають задоволенню в зв`язку з їх необґрунтованістю і недоведеністю.

Доводи захисту про відсутність підстав для задоволення позову потерпілої заявленого до обвинуваченого, за наявності того, що обвинувачений керував транспортним засобом, як джерелом підвищеної небезпеки, перебуваючи в трудових відносинах, а також наявність факту можливості відшкодування збитків за рахунок страхової компанії, суд до уваги не бере та відкидає. Існування зазначених обставин не є перешкодою для стягнення збитків з обвинуваченого, оскільки згідно ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/ або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_13 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 , після вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити та з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 стягнути 50 812 (п`ятдесят тисяч вісімсот дванадцять) гривень 10 коп.

Цивільний позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 стягнути 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумах:

1634 грн. 50 коп., за проведення експертизи № СЕ-19/111-21/7256-ІТ;

1307 грн. 60 коп., за проведення експертизи № СЕ-19/111-21/7754-ІТ;

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1