Провадження №1-кп/522/1319/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(на підставі угоди)

06 червня 2019 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000036 від 14.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, начальника відділу погоджень у сфері господарської діяльності управління охорони природних ресурсів та погоджень у сфері господарської діяльності Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник- ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , працюючи начальником відділу погоджень у сфері господарської діяльності Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, 14.03.2017, перебуваючи на 14 поверсі в приміщенні Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, звернувся до ОСОБА_6 з пропозицією надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на суму 67 500 (шістдесят сім тисяч п`ятсот) грн. за вплив на прийняття головним спеціалістом відділу погоджень у сфері господарської діяльності Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 рішення про позитивний розгляд та реєстрацію 9 звітів з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря автозаправними станціями ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ», розташованими у м. Одеса та Одеській області, наданих ОСОБА_6 , та про оформленням і передачу на підпис керівництву Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації 9-ти дозволівна викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на прийняття працівником відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Управління Держпродспоживслужби України в м. Одесі ОСОБА_8 рішення про позитивний розгляд документів, представлених ОСОБА_6 , необхідних для надання погодження на видачу вказаних дозволів, та на т.в.о. директора Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_9 щодо підписання 9-ти дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на автозаправні станції ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ».

Реалізуючи свій умисел, 23.03.2017 о 10.38 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в автомобілі марки «Ssang Yong» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Канатній, на перехресті з вул. Пироговська в м. Одеса, одержав для себе від ОСОБА_6 , першу частину обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч) грн, а 20.04.2017 о 16.00 год., перебуваючи в автомобілі марки «Ssang Yong» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Успенська, на перехресті з вул. Маразлієвська в м. Одеса, одержав для себе від ОСОБА_6 другу частину обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 40 500 (сорок тисяч п`ятсот) грн., а всього одержав неправомірну вигоду для себе у виді грошових коштів на загальну суму 67 500 (шістдесят сім тисяч п`ятсот) гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 винив злочин, передбачений ч.2 ст.369-2 КК України: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Згідно угоди про визнання винуватості від 29.03.2019 р., укладеної між прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_10 і обвинуваченим ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.472 КПК України, сторони кримінального провадження дійшли згоди про те, що обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання за скоєний ним злочини, а саме у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 грн, із спеціальною конфіскацію грошових коштів в сумі 27 000 грн., які отримано ОСОБА_3 у вигляді першої часини неправомірної вигоди.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК Українивизнав та зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості від 29.03.2019 р., укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_10 і обвинуваченим ОСОБА_3 .

Суд, перевіривши надані матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, яким шкода завдана лише державним інтересам.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.369-2 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_10 і обвинуваченим ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та позитивна характеристика з місця роботи. Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у провадженні не заявлено, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1- 476 КПК України, 1-90 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 29.03.2019 року, укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_10 і обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначити йому покарання, у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 гривень (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень із спеціальною конфіскацію грошових коштів в сумі 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень, які отримано ОСОБА_3 у вигляді першої часини неправомірної вигоди.

Скасувати арешт з майна ОСОБА_3 та повернути йому:

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:1005 загальною площею 1000 кв.м. в населеному пункті Олександрівка Лиманького району Одеської області;

- грошові кошти на загальну суму 8019 грн.;

- грошові кошти у розмірі 150 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України (станом на день накладення арешту) складало 3990 грн.;

- мобільний телефон марки «iPhone 4s» ІМЕІ НОМЕР_2 та сім-карткою номер НОМЕР_3 .

Скасувати арешт з майна, яке визнано речовими доказами:

1) грошові кошти у сумі 40 500 гривень повернути власнику ОСОБА_6 ;

2) мобільний телефон марки «iPhone 4s» ІМЕІ НОМЕР_2 та сім-карткою номер НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:

06.06.2019