УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/8424/21
Провадження № 1-кп/522/1863/21

09 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник-адвокат ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000251 від 26.02.2021 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз - 11.11.2016 Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2021 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16.11.2021.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу, не змінились та не відпали.
Захисник заперечувала проти обрання відносно підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважала обґрунтування прокурором ризиків формальним та не підтвердженим належними доказами. Обвинувачений ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилався на свою невинуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень у вчиненні яких він обвинувачується, а саме: у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, вік та стан здоров`я обвинуваченого. Також суд враховує, що ОСОБА_4 не працює, не має легальних джерел доходів, не одружений, не має постійного місця проживання на території м. Одеси, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, що свідчить про існування ризиків переховування від суду. Крім того, є достатні підстави вважати, що наявний ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки він раніше судимий за аналогічні злочини проти власності.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що є підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку останнього та запобігти вищевикладеним ризикам.
Вирішуючи у відповідності до положень ч.3 ст.183 КПК України питання про розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приймає до уваги наступне.
Згідно з ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За таких обставин суд приходить до висновку, що застава визначена у межах п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків.
На підставі ст.ст. 177,178, 182,183, 199, 331, 370,372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 (шістдесяти днів), тобто строк дії ухвали до 08 січня 2022 року.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії запобіжного заходу у виді застави.
Покласти на обвинуваченого строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1