Справа № 354/1082/21
Провадження № 1-кп/354/106/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Яремчі кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яремче, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, депутатом не обирався, раніше судимого Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 12.05.2021 року за ст.126-1 КК України з призначенням покаранням у виді 150 (сто п`ятдесять) годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 умисно наніс легкі тілесні ушкодження.

01.07.2021 року біля 16 год 45 хв ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_2 , по місцю свого проживання, вчинив словесний конфлікт із своєю співмешканкою ОСОБА_5 .

В ході конфлікту ОСОБА_6 , маючи намір спричинити тілесні ушкодження, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, наніс удар дерев`яним поліном в область плеча лівої руки ОСОБА_5 , внаслідок чого останній заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої руки, які згідно з висновком судово-медичного експерта №324 від 02 липня 2021 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину.

Судом встановлено у судовому засіданні, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Враховуючи викладене, Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання та роботи.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 - суд не встановив.
Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання, Суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, ступінь реалізації злочинного наміру, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий та станом на дату ухвалення вироку має непогашені та не зняті судимості, у нього наявне постійне місце реєстрації та проживання, спокою громадян та громадського порядку не порушує, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно непрацевлаштований.
Враховуючи вищевикладене, позицію прокурора у судових дебатах, який просив призначити покарання у виді громадських робіт, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт. Суд вважає, що саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, даним про особу обвинуваченого. Цей вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , сприятиме попередженню вчиненню нових злочинів та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.
З урахуванням того, що вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.05.2021 р ОСОБА_4 був засуджений за ст. 126-1 КК України до покарання у виді сто п`ятдесять годин громадських робіт, яке не відбуто, новий злочин по даній справі вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд призначає ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.
Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, клопотань про його обрання під час судового провадження не надходило.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді сто п`ятдесяти годин громадських робіт.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.05.2021 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двісті годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1