Справа № 188/1503/21
Провадження № 1-кп/188/208/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у смт Петропавлівка Дніпропетровської області, навчається у ДПТНЗ «Межівське ПТУ», учениця 2 курсу, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізично здорова, на обліку у психіатра не перебуває, за місцем навчання має негативну характеристику, на обліку у відділі молодіжної превенції ВП №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та службі у справах дітей виконкому Миколаївської сільської ради не перебуває, виховується у неповній багатодітній сім`ї, родина малозабезпечена, мати має статус матері-одиначки, не працює, житлово-побутові умови проживання задовільні,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000100 від 05.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітньої ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітньої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

інспектора сектору ювенальної превенції ВП №4 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 ,

начальника служби у справах дітей виконкому Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітня ОСОБА_3 27.08.2021 близько 15.00 години перебувала у будинку ОСОБА_7 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел на незаконне заволодіння мобільним телефоном, що належить ОСОБА_7 і знаходився у будинку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, неповнолітня ОСОБА_3 , переконавшись у тому, що поряд нікого немає та за її протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Blackview» А5, вартість якого становить 750 грн.

Викрадене неповнолітня ОСОБА_3 привласнила, розпорядившись ним на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_7 спричинила матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Дії неповнолітньої ОСОБА_3 органами досудового слідства кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

На підставі ч. 1 ст.497 КПК України під час досудового розслідування прокурор дійшов висновку про можливість виправлення неповнолітньої ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, без застосування кримінального покарання, склав клопотання про застосування до неповнолітньої обвинуваченої примусових заходів виховного характеру і надіслав його до суду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просить застосувати до неповнолітньої ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді:

застереження, а саме роз`яснення судом неповнолітній наслідків її дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи, та оголошення неповнолітній осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати у разі продовження нею протиправної поведінки чи вчинення нового злочину,

обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітньої, а саме покладення обов`язку продовжити навчання, обмеження перебування поза місцем фактичного проживання щоденно, без присутності батьків з 21 години 00 хвилин вечора по 06 годину 00 хвилин ранку наступної доби на строк 3 місяці, але не довше ніж до досягнення повноліття.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 свою вину у вчиненні крадіжки телефону потерпілого ОСОБА_7 під час перебування 27.08.2021 в гостях у його будинку визнала повністю, дала по покази стосовно обставин вчинення цього кримінального правопорушення, не заперечувала проти застосування до неї запропонованих прокурором примусових заходів виховного характеру.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 27.08.2021 в гостях у його будинку була неповнолітня ОСОБА_3 , після чого зник належний йому мобільний телефон «Blackview» А5. Телефон йому повернуто, претензій він не має і не заперечує проти застосування до неповнолітньої ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітньої ОСОБА_3 . ОСОБА_5 дала покази, що вона була вражена тим, що вчинила її донька, вона в змозі впливати на її поведінку і згодна на застосування до доньки запропонованих прокурором примусових заходів виховного характеру.

Вина неповнолітньої ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки підтверджується також іншими дослідженими судом доказами: протоколом огляду від 08.10.2021, у ході якого у ОСОБА_10 було вилучено викрадений ОСОБА_3 мобільний телефон;

протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.10.2021, під час якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав належний йому мобільний телефон, який було вилучено ОСОБА_10 і який був викрадений ОСОБА_3 ;

висновком товарознавчої експертизи №21 від 18.10.2021, згідно з яким вартість викраденого мобільного телефону становить 750 грн.

Ніхто із учасників судового провадження не оспорює кваліфікацію дій неповнолітньої ОСОБА_3 органами досудового слідства як кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, і, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що ця кваліфікація є вірною.

Згідно з ч.2 ст.22 КК України особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності, зокрема, за крадіжку (стаття 185 КК).

Суд бере до уваги, що у вчинені кримінального правопорушення неповнолітня ОСОБА_3 зізналась, розкаялась та активно сприяла слідству. Дорослі підбурювачі та інші співучасники відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбаченою ст. 66 КК України, є щире каяття та вчинення кримінального проступку неповнолітньою.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, не встановлені.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Статтею 105 КПК України передбачено, що суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до ч.3 цієї статті до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ч.3 ст. 497 КПК України під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Учасники судового провадження не заперечували проти застосування щодо неповнолітньої ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, запропонованих прокурором.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, суд враховує її особу, що вона фізично здорова, на обліку у психіатра не перебуває, за місцем навчання має негативну характеристику, на обліку у відділі молодіжної превенції ВП №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та службі у справах дітей виконкому Миколаївської сільської ради не перебуває, виховується у неповній багатодітній сім`ї, родина малозабезпечена, мати має статус матері-одиначки, не працює, житлово-побутові умови проживання задовільні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, звільнення неповнолітньої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та застосування до неї примусових заходів виховного характеру, передбачених частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Суд роз`яснює положення ч. 3 статті 97 КК України, якою передбачено, що у разі ухилення неповнолітнього, що вчинив злочин, від застосування до нього примусових заходів виховного характеру, ці заходи скасовуються і він притягується до кримінальної відповідальності.

Ухиленням від застосування примусових заходів виховного характеру слід вважати таку поведінку неповнолітнього, коли він без поважних причин протягом установленого строку систематично порушує або не виконує умови застосування визначеного судом заходу (заходів) - не дотримує встановлених судом обмежень свободи дій або вимог щодо його поведінки; не піддається виховному впливу та ухиляється від контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, педагогічного або трудового колективу; відмовляється відшкодувати майнові збитки; не виконує умов угоди про примирення; самовільно залишає школу чи училище соціальної реабілітації або систематично порушує порядок перебування в цих установах; тощо.

Внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого неповнолітньою ОСОБА_3 , спричинено майнову шкоду на суму 750 грн., яка відшкодована у повному обсязі. Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ у справі мобільний телефон «Blackview» А5, що зберігається за розпискою у потерпілого ОСОБА_7 , слід залишити йому.

Згідно зі звітом експерта витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи складають 140 гривень.

Однак, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення таких витрат у разі застосування до неповнолітнього обвинуваченого заходів виховного характеру КПК України не передбачає.

Запобіжний захід стосовно неповнолітньої ОСОБА_3 не обирався.

На підставі ст.ст. 97, 105 КК України та керуючись ст.ст.124, 392-395, 497, 532 КПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у смт Петропавлівка Дніпропетровської області, навчається у ДПТНЗ «Межівське ПТУ», учениця 2 курсу, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді:

застереження, а саме роз`яснення судом неповнолітній ОСОБА_3 наслідків її дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи, та оголошення неповнолітній ОСОБА_3 осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати у разі продовження нею протиправної поведінки чи вчинення нового злочину,

обмеження неповнолітній ОСОБА_3 дозвілля і встановлення особливих вимог щодо її поведінки, а саме покладення обов`язку продовжити навчання, обмеження перебування поза місцем фактичного проживання щоденно, без присутності батьків з 21 години 00 хвилин вечора по 06 годину 00 хвилин ранку наступної доби на строк 3 місяці, але не довше ніж до досягнення повноліття.

Речовий доказ у справі мобільний телефон «Blackview» А5 залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1