Провадження №1-кп/523/1009/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

15.02.2022 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0001622 від 13.12.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Любашівського району, с.Петрівка, громадянина України, який має середню освіту, працює садівником СЦ «Березка», не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по звинуваченню в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Одеської області, Любашівського району, с.Петрівка, громадянина України, який має середню освіту, працює садівником СЦ «Березка», офіційно не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2021 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до положень ст.89 КК України раніше не судимий,

по звинуваченню в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021 року близько 10 години 25 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку № 289А по вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, побачили неподалік раніше незнайому їм ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на плечі якої була сумка, а в руці належний їй мобільний телефон марки «SAMSUNG А5» ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . В цей момент у них виник спільний план, спрямований на відкрите викрадення майна останньої. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , наблизилися до ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_6 , застосував до ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останньої, а саме завдав їй декілька ударів рукою в область голови зліва, намагаючись при цьому відкрито викрасти сумку вартістю 500 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень, та яка знаходилась на плечі потерпілої.
Однак свій злочинний умисел до кінця довести не змогли, так як потерпіла ОСОБА_7 стала кликати на допомогу, здійснювати їм супротив та утримувати належну їй сумку, не даючи можливості її викрасти, в результаті чого ремінець сумки обірвався та вона впала на землю. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розуміючи, що їх дії стали очевидними не тільки для потерпілої ОСОБА_7 , а й для пересічних громадян, з метою уникнення затримання, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, не довівши злочин до кінця.
В той час поки ОСОБА_6 намагався висмикнути сумку потерпілої, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , відкрито викрав майно ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон («SAMSUNG А5» ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 7124,01 гривень, вирвавши його з руки останньої.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 7124,01 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що 13.12.2021 року близько 10.30 години він з братом вийшли з поїзда по вул..Миколаївська дорога в м.Одесі, переплутавши зупинку, побачили потерпілу, яка йшла сама. Вони підбігли до неї ззаду, він схопив телефон, а його брат ОСОБА_6 схопив сумку. Телефон він вирвав, а сумка залишилась в руках потерпілої. Потім вони побігли з місця скоєного, але згодом на дорозі їх затримали співробітники поліції. Телефон вилучили та повернули потерпілій. Також пояснив, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати та надати йому ще один шанс.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, надавши покази аналогічні поясненням свого брата ОСОБА_5 , також пояснив, що коли вони підбігли до потерпілої, він декілька раз штовхнув останню та коли він намагався вирвати сумку, ручка порвалась та сумка залишилась в руках потерпілої. Також пояснив, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати та надати йому ще один шанс. Крім того пояснив, що він мешкає з дівчиною, у 2021 року у них народилась дитина, має постійне місце мешкання у Одеській області та просить обрати йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_7 на виклики суду не з`явилась, надала суду заяви с проханням слухати справу без її участі, претензій матеріального характеру вона не має міру покарання залишила на розсуд суду.

Так як обвинувачені свою вину визнали повністю, підтвердили обставини скоєного злочину, погодились на спрощену форму судового розгляду, а саме просили не досліджувати докази які вони не оспорюють, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати:

- по ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України за ознаками: незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

- по ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та винуватість обвинувачених у скоєних злочинах доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, відсутність наслідків для потерпілої, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, не одружений, провину визнав повністю, щиро покаявся, зареєстрований та має фактично мешкання у Одеській області.
При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, відсутність наслідків для потерпілої, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який відповідно до положень ст.89 КК України не має судимості, офіційно працевлаштований, не одружений, виховує неповнолітню доньку 2021 року народження, провину визнав повністю, щиро покаявся, зареєстрований та має фактично мешкання у Одеській області.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинувачених судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинувачених щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинувачених до скоєних злочинів, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України з іспитовим терміном, думку потерпілої, яка залишила це питання на розсуд суду, а також думку захисника та обвинувачених, які просили обрати покарання, що не пов`язане із позбавленням волі із мінімальним іспитовим строком, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позови, а також судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-По ч. 3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі;

-По ч. 2 ст.186 КК України у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суровим, остаточно покарання ОСОБА_5 призначити у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-По ч. 3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі;

-По ч. 2 ст.186 КК України у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суровим, остаточно покарання ОСОБА_6 призначити у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - скасувати.

Речові докази по провадженню, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG А5» ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , сумка чорного кольору та грошові кошти у сумі 700 гривень, які передані потерпілій ОСОБА_7 під розписку вважати повернутим за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0001622 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2021 року - зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м.Одеси.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: