ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2411/21 Справа № 932/4275/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року у кримінальному провадженні №0000322 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: 28.08.2017 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років та 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 24.01.2018 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Так, зазначеним вироком ОСОБА_7 було визнано винуватим у тому, що він незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби, без мети збуту, за таких обставин.
Так, 27 березня 2021 року, приблизно о 10 год 55 хв, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , знайшов та таким чином незаконно придбав, сліп-пакет, в якому знаходяться три згортки з кристалічною речовиною, масою 0,2120 г, 0,1962 г, 0,1898 г, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон (фенадон), маса якого складає 0,1628 г, 0,1701 г, 0,1666 г, який він незаконно, без мети збуту, став зберігати при собі. 27 березня 2021 року, приблизно о 10 год 55 хв, біля будинку 59 по вул. Панікахи в м. Дніпро, ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього вказаний сліп-пакет, який ОСОБА_7 незаконно, без мети збуту, придбав та зберігав при собі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оскаржуючи фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та призначити останньому покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік та звільнити від відбуття цього покарання з іспитовим строком в 1 рік та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого, який за своїм видом є явно несправедливим через суворість.
Так, зазначає, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, раніше судимий, тимчасово не працює, не одружений, а тому, на думку захисника, призначення покарання у виді виправних робіт з застосуванням положень ст. 75 КК України буде відповідати особі обвинуваченого, буде справедливим та у повному обсязі виконає його мету, передбачену ст. 50 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що вирок суду в частині призначення покарання є законним, обґрунтованим та вмотивованим у зв`язку з чим просив залишити вирок суду без змін.
Обвинувачений та його захисник в судове засідання не з`явились про час та дату апеляційного розгляду повідомлені належним чином, заяв або клопотань про їх безпосередню участь до суду не направляли, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є безпідставними, а вирок суду є законним, обґрунтованим та ухваленим у відповідності до зазначених вище вимог закону, які суд першої інстанції виконав належним чином, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вказане положення закону повністю кореспондується з вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 65 КК України, відповідно до якого, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
При призначенні покарання, окрім зазначеного, враховуються також й обставини, що пом`якшують та обтяжують його, у відповідності до ст. ст. 66-67 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинений злочин, суд дотримався вказаних положень закону у повному обсязі та врахував, що останній вчинив кримінальний проступок, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, будучи раніше засуджений та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку у лікаря психіатра або нарколога не перебував. Також суд врахував і наявність пом`якшуючої обставини, якою суд визнав щире каяття, а також врахував наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме рецидив кримінальних правопорушень та призначив покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України з застосування положень ст. 75 КК України, тобто без реального відбуття покарання та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Апеляційний суд, перевіряючи доводи захисника щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого, внаслідок суворості, вважає їх неприйнятними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на наступне.
Так захисником ставиться питання про пом`якшення виду покарання з обмеження волі на виправні роботи.
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Однак, як видно з матеріалів кримінального провадження та не спростовується захисником у апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, тобто у даному випадку до нього не може бути застосовано покарання у вигляді виправних робіт.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання.
З огляду на вищевикладене, вид та розмір покарання, призначені ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення відповідають принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатніми для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необґрунтованими та не можуть бути задоволеними.
Будь-яких інших доводів, які б свідчили про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вказували на необхідність зміни або скасування вироку суду, їх апеляційні скарги не містять.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а вирок суд має бути залишений без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4