УХВАЛА
Іменем України

03.09.2021 Справа №607/13901/21 Провадження № 1-кс/607/4585/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

06.08.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Скарга мотивована тим, що 27.04.2021 дізнавачем сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Однак скаржник вважає, що оскаржувана постанова винесена без проведення об`єктивного дослідження всіх обставин справи та аналізу наявних доказів та надання їм належної правової оцінки, без додержання вимог ст. 9 КПК України, що призвело до передчасного винесення постанови про закриття кримінального провадження. Крім цього, зазначив, що у даному кримінальному провадженні слідчий уже виносив постанову про закриття кримінального провадження, однак така постанова були скасована слідчим суддею та досудове розслідування було відновлено з наданням вказівок, які необхідно виконати у цьому кримінальному провадженні. Проте слідчий не виконав вказівок, які зазначені в ухвалі слідчого судді, а повторно виніс постанову про закриття кримінального провадження.

За таких підстав скаржник просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, та просив скаргу задовольнити. Вказав, що 10.03.2021 ОСОБА_6 йому були спричинені тілесні ушкодження, що підтверджується відповідним висновком експерта. Однак дізнавач неналежним чином виконав свої службові обов`язки, не провів ефективне досудове розслідування та, навіть не допитавши ОСОБА_5 як потерпілого, закрив дане кримінальне провадження.

У судове засідання дізнавач сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неприбуття.

Вказане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Так, сектором дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000668 від 10.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР відповідно до заяви ОСОБА_3 з приводу того, що 10.03.2020 приблизно об 11 год. 45 хв. голова кооперативу «Східний» ОСОБА_6 під час словесного конфлікту нанесла йому тілесні ушкодження.

Постановою дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27.04.2021 дане кримінальне провадження закрите відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як видно, закриваючи кримінальне провадження № 0000668 від 10.03.2020, в мотивувальній частині постанови від 27.04.2021 дізнавач зазначив, що під час проведення досудового розслідування не виявилось можливим встановити свідків даного конфлікту, які могли б підтвердити покази потерпілого щодо спричинення йому тілесних ушкоджень, проте на одних показах потерпілого кримінальне провадження ґрунтуватися не може, відтак в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя не погоджується з постановою дізнавача від 27.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020 та вважає її передчасною з таких підстав.

Частина 2 ст. 9 КПК України встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий, дізнавач в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого, дізнавача обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

При цьому постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020 встановлено, що дізнавач сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 при закритті цього кримінального провадження вказаних вимог закону не дотримався.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020, під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні дізнавачем здійснені такі слідчі (розшукові) та процесуальні дії: проведений допит потерпілого ОСОБА_3 ; призначена та проведена судово-медична експертиза; проведений допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; надані доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України. Жодних інших слідчих (розшукових) дій з метою повного, всебічного з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення дізнавачем виконано не було.

При цьому з матеріалів кримінального провадження також вбачається, що у межах досудового розслідування була винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка була скасована ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 07.04.2021 у справі № 607/5801/21.

Так, зі змісту вказаної вище ухвали вбачається, що слідчий суддя вказував на необхідність проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які необхідно виконати з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, однак такі дії дізнавачем вчинені не були.

Зокрема, слідчий суддя вказував, що у матеріалах кримінального провадження наявний висновок Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 246 від 18.03.2020, у якому зазначено, що у ОСОБА_3 виявлені ушкодження, характер яких свідчить про їх утворення від дії тупих предметів, впродовж 1-2 діб до експертного обстеження ОСОБА_3 , не виключено 10.03.2020, які за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями. Також у висновку зазначено, що дані ушкодження не характерні для утворення при падінні на площині (з висоти власного росту), а їх утворення за повідомлених ОСОБА_3 обставин не виключається. Однак, закриваючи кримінальне провадження, дізнавач не надав оцінку вказаному висновку, а також наявній у матеріалах кримінального провадження медичній довідці від 10.03.2020 за наслідками звернення ОСОБА_3 до травмпункту. Також і в оскаржуваній постанові від 27.04.2021 дізнавач не зазначав про такі обставини, не здійснив аналіз вказаної вище інформації та не надав їй належну правову оцінку.

Крім цього, з аналізу протоколів допиту потерпілого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які наявні у матеріалах кримінального провадження, вбачається, що останні надають суперечливі покази відносно обставин можливого вчинення кримінального правопорушення. Відтак з метою усунення протиріч, які містяться в показах цих осіб, для встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, дізнавач повинен був вчинити здійснити необхідні слідчі дії, зокрема провести одночасний допит вказаних осіб. Проте такі слідчі дії дізнавачем не здійснені не були, а наявність протиріч у показах потерпілого та свідка не спростована іншими доказами, здобутими в межах цього кримінального провадження.

Також у постанові про закриття кримінального провадження дізнавач зазначає, що під час проведення досудового розслідування не виявилось можливим встановити свідків даного конфлікту, які могли б підтвердити покази потерпілого щодо спричинення йому тілесних ушкоджень. Разом з тим у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що дізнавач під час досудового розслідування вчиняв слідчі (розшукові) дії з метою встановлення можливих очевидців даного кримінального правопорушення.

Крім цього, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим не було дотримано вимоги ст. 110 КПК України щодо належної мотивації закриття провадження, оскільки слідчий обмежився лише посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким передбачено таку підставу закриття кримінального провадження як встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, проте в мотивувальній частині постанови жодним чином не обґрунтував підстави прийняття даного рішення з посиланням на відповідні докази, отримані під час досудового розслідування.

Також слідчий суддя зауважує, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 27.04.2021 є аналогічна за змістом до постанови від 16.04.2020, яка уже була скасована ухвалою слідчого судді. При цьому дізнавачем не вказано жодних нових обставин, які були ним встановлені під час здійснення досудового розслідування, та відсутні посилання на нові докази, отримані у цьому кримінальному провадженні.

Більше того у мотивувальній частині постанови дізнавач вказує, що під час проведення досудового розслідування не виявилось можливим встановити свідків даного конфлікту, які могли б підтвердити покази ОСОБА_9 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень. Разом з тим відсутня будь-яка інформація про те, що ОСОБА_9 є учасником у межах даного кримінального провадження. При цьому дізнавач не зазначає про жодні обставини, які стосуються потерпілого ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає, що існують обставини, що вказують на поверхневість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та як наслідок рішення дізнавача про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване.
Зазначене стало підставою передчасного і помилкового висновку дізнавача про можливість закриття кримінального провадження з підстав, вказаних в оскаржуваній постанові.
Такі обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
Таким чином скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню як така, що винесена передчасно, без повного та всебічного встановлення всіх обставин, що становить безумовне порушення такої засади кримінального провадження як законність.
При цьому слідчий суддя вважає, що на теперішній час не вичерпано процесуальної можливості встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні шляхом проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000668 від 10.03.2020. Під час проведення досудового розслідування належить вжити всіх заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі (розшукові) дії, зазначені в мотивувальній частині цієї ухвали, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.
Керуючись ст. 2, 9, 84, 91, 92, 303, 306, 307, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, задовольнити повністю.
Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 27.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Копію ухвали надіслати сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000668 від 10.03.2020.
Повернути матеріали кримінального провадження № 0000668 від 10.03.2020 сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1