Справа № 283/2925/15-к
Провадження №1-кп/283/6/2021
У Х В А Л А

10 листопада 2021 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестовець Борзнянського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, інваліда ІІ групи, не судимого,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Вороб`ї Малинського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

за частиною 2 статті 190 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що під час виконання ОСОБА_4 повноважень голови Малинської районної ради 14.09.2015 року до нього безпосередньо звернувся голова фермерського господарства «Мельник 2511» ОСОБА_6 з метою реалізації свого законного права на одержання в оренду земельних ділянок на території Горинської сільської ради Малинського району для здійснення сільськогосподарського виробництва.

У ході вказаної розмови ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщені свого службового кабінету Малинської районної ради, розташованої за адресою: м. Малин, пл. Соборна, 6-а, діючи з корисливих мотивів, вирішив незаконно заволодіти коштами ОСОБА_6 шляхом обману.

У цей день близько 13 години ОСОБА_4 , переслідуючи свою злочинну мету, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні службового кабінету, повідомив ОСОБА_6 недостовірну інформацію, що одержати земельні ділянки на території Малинського району можливо виключно за умови передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 40 тис. грн. при цьому усвідомлюючи, що згідно ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» він як голова Малинської районної ради немає жодних повноважень щодо органів місцевого самоврядування Горинської сільської ради, укладення договорів оренди земельних ділянок, які перебувають у власності громадян, наголосив, що у разі відмови надати вказані грошові кошти, він вчинить всі можливі дії щодо прийняття негативних рішень про надання в оренду земельних ділянок.

Таким чином, з метою заволодіння майна ОСОБА_6 грошових коштів, ОСОБА_4 ввів в оману ОСОБА_6 , про те, що має можливість посприяти у вирішенні питання щодо оренди земельних ділянок, що змусило останнього погодитись із вимогою ОСОБА_4 щодо передачі коштів.

Крім цього, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майна ОСОБА_6 грошей, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та з метою їх заволодіння, в період з 14 по 21 вересня 2015 року, тобто до заволодіння коштами, вступив у попередню змову із головою Малинської районної адміністрації ОСОБА_5 , з яким підтримував дружні та довірливі стосунки.

При цьому, з метою введення в оману ОСОБА_6 про те, що без надання їм коштів, питання щодо одержання в оренду земельних ділянок буде вирішено негативно, завчасно чітко розподілили між собою функції щодо механізму спільного вчинення ними злочину.

Зокрема, ОСОБА_5 з метою створення сприятливих умов для вчинення злочину та відведення від себе і ОСОБА_4 небажаних наслідків у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності, мав забезпечити одержання коштів через раніше знайомого мешканця м. Малина ОСОБА_7 .

З цією метою 21.09.2015 року близько 12 години, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, згідно спільного із ОСОБА_5 плану, ОСОБА_4 , під час телефонної розмови відрекомендував ОСОБА_6 раніше знайомого їм ОСОБА_7 та наголосив, що усі перемовини щодо надання в оренду земельних ділянок мають проводитись ОСОБА_7 , як представником фермерського господарства, виключно із головою Малинської районної державної адміністрації ОСОБА_5 .

Цього ж дня, ОСОБА_7 , який діяв на підставі усної угоди з ОСОБА_6 , на прохання останнього, зустрівся із ОСОБА_5 у приміщенні службового кабінету голови Малинської районної державної адміністрації, розташованої за адресою: м. Малин, пл. Соборна, 6-а.

ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння коштів ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що він згідно вимог ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та голова районної ради ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не мають повноважень вплинути на органи місцевого самоврядування Горинської сільської ради, згідно спільного злочинного плану із останнім, ввів в оману ОСОБА_7 , повідомивши, що саме через нього ОСОБА_6 має передати кошти для нього та ОСОБА_4 у розмірі 40 тис. грн. для сприяння у наданні в оренду земельних ділянок на території Горинської сільської ради Малинського району.

У свою чергу ОСОБА_6 , вважаючи, що лише за умови передачі 40 тис. грн. голові Малинської районної ради ОСОБА_4 і голові Малинської РДА ОСОБА_5 зможе реалізувати своє законне право на оренду земельних ділянок, погодився на запропоновані ними умови.

Реалізовуючи спільний із ОСОБА_4 злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_6 коштами в сумі 40 тис. грн., шляхом введення в оману, що за надання в оренду земельних ділянок на території Горинської сільської ради Малинського району Житомирської області для ведення сільськогосподарського виробництва, усвідомлюючи, що ні він, ні ОСОБА_4 не мають будь-яких повноважень на виконання висловлених ОСОБА_6 умов, голова Малинської РДА ОСОБА_5 25.09.2015 близько 14 години, знаходячись в салоні автомобіля марки «FIAT Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , поруч із будинком № 46 по вул. Грушевського у м. Малині, діючи із корисливих мотиві, за попередньою змовою групою осіб, одержав від представника фермерського господарства «Мельник-2511» ОСОБА_7 майно ОСОБА_6 кошти у розмірі 40 тис. грн.

У цей же день, близько 20 години, перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , голова Малинської районної державної адміністрації ОСОБА_5 та голова Малинської районної ради ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що грошові кошти, одержані від ОСОБА_7 у розмірі 40 тис. грн., є власністю ОСОБА_6 , розподілили отримані грошові кошти між собою, при цьому ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_8 одержав частину майна ОСОБА_6 кошти у сумі 20 тис. грн.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачені подали клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку даності передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення минуло 5 років.

Захисник вважає за необхідне звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності за строками давності.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання обвинувачених, вважаючи, що вони свідомо затягували судовий процес для проходження строку давності.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить звільнити від кримінальної відповідальності з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

В статті 285 КПК України зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В частині 2 статті 284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом:

1)у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;

11) з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті;

2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом;

3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 92 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину за частиною 2 статті 190 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, то для нього строк давності, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49 КК України, становить 5 років з дня його вчинення, так як даний злочин є нетяжким.

Згідно обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили інкриміновані їм дії 25.09.2015 року, тобто більше п?яти років тому. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне звільнити їх від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 190 КК України на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 через ОСОБА_7 передані ОСОБА_5 власні контрольовані гроші з метою викриття злочину, тому вони підлягають поверненню їх законному власнику ОСОБА_6 .
Судові витрати по справі пов`язані з проведенням судово-технічної експертизи в розмірі 736,56 грн. підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Запобіжні заходи, які застосовувались до обвинувачених, на даний час втратили юридичну силу. У зв?язку з цим застави, які були внесені за обвинувачених, повернуті особі, яка їх внесла на підставі ухвал суду від 30.09.2019 року (Т.6, а.с. 244-245).
Арештоване та вилучене у обвинувачених майно, повернуте їм на підставі ухвал суду про скасування арешту та повернення майна від 13.02.2018 року (Т.6, а.с. 118-120, 123-124) та від 22.06.2018 року (Т.6, а.с. 189, 190-191).
Керуючись ст. ст. 284, 285, 286 Кримінального процесуального кодексу України, на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України,-

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 190 КК України у зв`язку із закінченням строку давності передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 190 КК України у зв`язку із закінченням строку давності передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрити.

Грошові кошти в сумі 40000 гривень та сумку чорного кольору з написом «Зебра» - повернути ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 736 гривень 56 копійок по 368 гривень 28 копійок з кожного.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1