1Справа № 314/1389/21 1-кп/335/118/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189 КК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягав на продовженні строку тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під вартою, та зазначив, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжних заходів обвинуваченим не зменшились.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 заперечував, та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ризики які стали підставою для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наразі не доведені. Зазначив, що потерпіла проживає у іншому місті, а уникнути ризику впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу можливо, поклавши на обвинуваченого обов`язок заборони із ними спілкуватись. Крім того, обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування, а у місці де його затримали перебував у санаторії. До того ж, ОСОБА_4 має ряд хронічних захворювань та потребує стаціонарного лікування, а умовах слідчого ізолятора йому не надається ніяке лікування. Крім того, у 2019 році до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та він належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, з`являвся до суду, та з його вини не було зірвано жодного судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Адвокат ОСОБА_7 проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 заперечував, зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_6 . Також, вказав, що підозра повідомлена ОСОБА_6 є необґрунтованою. Просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав захисника, та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду кримінального провадження, у судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення судового засідання суду не подавала, а відтак суд вважав за можливе розглянути питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, у відсутність потерпілої ОСОБА_8 , оскільки її неявка не перешкоджає розгляду вказаних питань.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п.1, 3, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Як встановлено судом, на досудовому розслідуванні ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_6 застосовані запобіжні заходи у виді тримання під вартою.

Ухвалами Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 12 червня 2021 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 25 липня 2021 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 19 вересня 2021 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 14 листопада 2021 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 07 січня 2022 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 26 лютого 2022 року включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження триває, судом встановлено порядок досліджено доказів, та розпочато дослідження письмових доказів стороною обвинувачення.

Вирішуючи клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, за найтяжчим злочином від 9 до 15 років.

Крім того, у провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, остаточне рішення за яким ще не прийнято.

Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на цей час. Такими обставинами є те, що ОСОБА_4 на даний час обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, у даному кримінальному провадженні перебував у розшуку, що в свою чергу вказує на наявність ризику переховування від суду, а обізнаність про адресу проживання потерпілої робить надто високим ризик незаконного впливу на неї з боку обвинуваченого.

Крім того, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішені питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, на утриманні дітей не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у вигляді позбавлення волі, судимості у встановленому законом порядку не погашені та не зняті, разом із тим знову продовжував вчиняти злочини, що свідчить про те, що останній не має стійких соціальних зв`язків та може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінка, обставини кримінального провадження, не дають суду підстав дійти висновку, що обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у тому числі у вигляді домашнього арешту, про який зазначав адвокат ОСОБА_5 , буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які встановлені слідчим суддею та судом.

Обраний відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та продовжений судом, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_4 , та його особою не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя, у тому числі, шляхом ухилення від суду.

Доводи адвоката ОСОБА_5 про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_4 суд приймає до уваги, та вживає заходів задля забезпечення надання ДУ «Вільнянський установа виконання покарань №11», у якій утримується ОСОБА_4 , останньому відповідного лікування.

Суду не надано відомостей щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я.

Також, є безпідставними доводи адвоката з приводу того, що у 2019 році до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та він належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, оскільки вони не мають будь-якого відношення до обставин вказаного кримінального провадження у ході якого йому обрано запобіжний захід, та не можуть бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Крім того, суд зазначає, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні, вчинено у той час, коли відносно нього у суді перебували інші кримінальні провадження, а також у даному кримінальному провадженні він перебував у розшуку, та був затриманий за межами м. Запоріжжя.

Доводи адвоката ОСОБА_5 про те, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 не переховувався від слідства, а перебував у санаторії, та його безпідставно оголошено в розшук, жодним доказом не підтверджуються, а тому суд вважає їх голослівними.

Вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, за найтяжчим злочином від 7 до 12 років.

У даному кримінальному провадженні судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на цей час. Такими обставинами є те, що ОСОБА_6 на даний час обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, що в свою чергу вказує на наявність ризику переховування від суду, а обізнаність про адресу проживання потерпілої робить надто високим ризик незаконного впливу на неї з боку обвинуваченого.

Крім того, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішені питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів, судимість у встановленому законом порядку не погашена, що свідчить про те, що останній не має стійких соціальних зв`язків та може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

У суду відсутні відомості про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може перебувати у місцях тримання під вартою, а наявність постійного місця проживання, поряд із встановленими судом обставинами обвинувачення, а також даними, які характеризують його особу, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 .

На думку суду, дані про особу обвинуваченого та наявність встановлених судом ризиків, у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, у тому числі і домашнього арешту, про застосування якого заявляла сторона захисту.

Обраний відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та продовжений судом, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_6 , та його особою не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя, у тому числі, шляхом ухилення від суду.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на більш м`який.

Посилання адвоката ОСОБА_7 на необґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 на даній стадій кримінального провадження є безпідставними.

Як вже неодноразово зазначалось судом, питання обґрунтованості підозри було перевірено слідчим суддею під час застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених не відпали, і не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки їх існуванню та виникненню запобігає обраний відносно обвинувачених запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 369, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 10 квітня 2022 року включно.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 10 квітня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10 лютого 2022 року.
Повний текст ухвали складено 11 лютого 2022 року.

Суддя ОСОБА_1