справа № 156/1046/21
номер провадження № 1-кп/156/30/22
ВИРОК
Іменем України
03 лютого 2022 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589 від 05 листопада 2021року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, 04.11.2021 перебуваючи в дворі будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , шляхом спилювання дужки навісного замка, проник у приміщення літньої кухні, яка знаходиться в користуванні його племінниці ОСОБА_5 , звідки таємно викрав 2 мішка зерна пшениці загальною вагою 70 кілограм, вартістю 6 гривень за 1 кілограм, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 420 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаними з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини викладенні в пред`явленому йому обвинуваченні та підтвердив, що проник до приміщення літньої кухні і таємно викрав 2 мішка зерна пшениці загальною вагою 70 кілограм. Згодом мішки із зерном він здав за кошти, на які купив продукти харчування і алкоголь.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що вважає виправлення ОСОБА_4 можливим без ізоляції від суспільства та просить при призначенні покарання звільнити його від відбування покарання, застосувавши іспитовий строк.
Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчинені кримінального правопорушення і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих його особу матеріалів.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, обставини справи та особу винного в сукупності.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не знаходить.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При вирішенні питання призначення обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення та особу обвинуваченого, який є пенсіонером, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність у потерпілої будь-яких претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Враховуючи особу винного ОСОБА_4 , його пенсійний вік та його особисте ставлення до вчиненого, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення правопорушення вперше, наявність обставин, що пом`якшують покарання та беручи до уваги думку прокурора, обвинуваченого та потерпілої, які просили призначити мінімальне покарання із застосуванням випробувального терміну, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства з призначенням покарання згідно санкції статі закону за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України, що на думку суду буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Накладений ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09.11.2021 року арешт слід скасувати.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
У відповідності до ст. 76 КК України, суд покладає на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Накладений ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09.11.2021 року арешт скасувати.
Речові докази у справі: два білі мішки із зерном пшениці, які перебувають на зберіганні у кімнаті речових доказів ВП № 1 (м. Нововолинськ) повернути власниці ОСОБА_5 .
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1