Справа №759/389/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3111/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
Іменем України

14 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, студента навчально-наукового інституту "Юридичний інститут ДВНЗ "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана", зареєстровано АДРЕСА_1 >Миру, 9, кв. 1, проживаючо АДРЕСА_2 ова, 2, кв. 95, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, призначено покарання із застосуванням ст. 69, 77 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, що є у його власності.

На підставі ст. ОСОБА_8 ія Олексійовича звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 ОСОБА_8 ія Олексійовича покладено обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, Гурін А.О.визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, Гурін А.О. у невстановлений час та місці за невстановлених обставин вирішив незаконно придбати наркотичний засіб та психотропну речовину з метою подальшого збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів та психотро ОСОБА_8 вин, Гурін А.О. у невстановлений час та місці за невстановленими обставинами отримав від невстановленої особи наркотичні засоби та психотропні речовини, які в подальшому за адресою свого міс АДРЕСА_2 нова, 2 кв. 95, зважив за допомогою електронних ваг та розфасував у заздалегідь заготовлені поліетиленові пакети з пазовими застібками з метою подальшого збуту шляхом розміщення закладок «схованок» у районах міста Києва.
16.10.2019 року приблизно о ОСОБА_8 хв. Гурін А.О., знаходячись за місцем свого проживан АДРЕСА_2 анова, 2 кв. 95, був викритий працівниками поліції, яким в ході проведення санкціонованого обшуку добровільно видав з правої кишені спортивного светра два поліетиленові пакети, в середині яких знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору та порошкоподібна речовина білого кольору. В подальшому в ході проведення обшуку працівниками поліції із сейфа, який розміщений на балконі вказаної квартири, було виявлено та вилучено два поліетиленові пакети з 98 (дев`яносто восьми) фасованими поліетиленовими пакетами із пазовим замком, в середині яких знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору, що є наркотичним засобом канабісом, два поліетиленові пакети із залишками речовини білого кольору та два поліетиленові пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, що є психотропною речовиною амфетаміном. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 86,74 г та 192,8 г. Загальна маса амфетаміну у речовинах становить 6,770 г.
Не погоджуючись з вироком ОСОБА_10 Сергійчук О.Б. подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок в частині призначеногоГуріну А.О. покарання скасувати, ухвалити новий вирок, я ОСОБА_8 ти Гуріну А.О. покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та зарахувати в строк відбування покарання період перебування під вартою з 16.10.2019 року по 21.10.2019 рік.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідніст ОСОБА_8 ого Гуріну А.О. покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Враховуючи те, що Гурін А.О. визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину повністю, погодився на розгляд провадження в порядку ст. 349 КПК України, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарги прокурора виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності Гуріна А.О. у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Частиною 1 статті 421 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок суду першої інстанції може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Засади призначення покарання, визначені у ч. 1 ст. 65 КК України, а в частині 2 цієї статті зазначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Закон визначає дві підстави, які можуть обумовити призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом: наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; урахування особи винного, що передбачає урахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного. При цьому суд має належним чином умотивувати своє рішення про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Застосовуючи вимоги ч. 1 ст. 69 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення цього кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, його особу: до кримінальної відповідальності притягується вперше, є студентом навчально-наукового інституту "Юридичний інститут ДВНЗ "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана", за місцем навчання характеризується виключно позитивно, має молодий вік, а також фізичні вади (до повноліття був дитиною-інвалідом), не одружений, проживає разом з матір`ю, яка має ряд тяжких захворювань, в тому числі онкологічні, батько є особою безвісно зниклою з 18.08.2015 року, обвинувачений має місце реєстрації та постійне місце проживання, за якими характеризується позитивно, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнав: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також позитивні характеристики як за місцем навчання, так і за місцем проживання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З такими висновками погоджується і колегія суддів та вважає, що застосовування приписів частини 1 статті 69 КК України є правомірним.

Враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якш ОСОБА_8 ня обвинуваченому Гуріну А.О. та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, наведених вищ ОСОБА_8 суддів вважає, що Гуріну А.О. слід призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням 69 КК України у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією даної частини статті.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку; це ж стосується, відповідно до абз. 2 п. 9 вищевказаної постанови, застосування ст. 75 КК України.

Згідно ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд перш ОСОБА_8 ї при призначенні Гуріну А.О. покарання, вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався і необґрунтовано звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, що на думку колегії суддів, є таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких умов, колегія ОСОБА_8 жає, що звільнення Гуріна А.О. від відбування призначеного йому покарання з випробуванням слід вважати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Судом першої інстанції не взято до уваги те, що саме соціально-виховні заходи в умовах ізоляції від суспільства сприятимуть виправленню та попередженню вчинення обвинуваченим нових злочинів, які не можливо здійснювати за умови застосовування інституту звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Санкцією частини 2 статті 307 КК Укр ОСОБА_8 кою обвинувачується Гурін А.О. передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до положень ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора Святошинської о ОСОБА_10 атури м. Києва Сергійчука О.Б. підлягає частковому задоволенню, а вир ОСОБА_8 шої інстанції щодо Гуріна А.О. - скасуванню в частині призначеного покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної проку ОСОБА_10 Сергійчука О.Б. задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року щодо Гуріна Анатолія Олексійовича в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначиту Гуріну Анатолію Олексійовичу покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В іншій частинівирок залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_8 :black'> Анатолію Олексійовичу період перебування під вартою з 16 жовтня 2019 року по 21 жовтня 2019 року.

Строк відбування покарання Гуріну Анатолію Олексійовичу рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя Суддя Суддя