Справа № 569/3441/22
УХВАЛА

11 березня 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000007 від 24.02.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 437 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить суд накласти арешт на предмети, вилучені 09.03.2022 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 : 17.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 09.03.2022 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де виявлено та вилучено 17 предметів, зовні схожих на боєприпаси калібру 5,45 мм, мобільний телефон Xiaomi Redmi 4x IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картами з №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «LG» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 з сім-карткою з № НОМЕР_7 ; ноутбук Lenovo s/n: CB23122560 із зарядним пристроєм; флеш-носій з написом «pqi»; сім-карта «life» з № НОМЕР_8 ; щоденник; папка з аркушами, які містять надруковані написи, документами з інформацією про військовослужбовців ЗСУ; (відповідні аркуші та документи були покладені у папку оскільки були розкидані по кімнаті та неорганізовані); 2 (два) флеш-носія microSD 8Gb, 16 Gb; 2 (дві) сім карти оператора мобільного зв`язку РФ «TELE2»; сім-карта «Укртелеком»; диктофон «Olympus».

Того ж дня, зважаючи на те, що існують достатні підстави вважати, що вказані речі та документи мають значення для досудового розслідування, оскільки містять в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, зокрема вказують на причетність конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення, є безпосереднім предметом вчинення злочину, та можуть бути предметами, обіг яких заборонено, їх визнано речовими доказами.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на предмети, вилучені 09.03.2022 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 : 17, перелік якийх наведено у клопотанні, так як вони являються матеріальним об`єктом, що зберігли на собі сліди вчиненого злочину та відповідають вимогам речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.
З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
Судом встановлено, що СВ УСБУ в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000007 від 24.02.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 437 КК України.
09.03.2022 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 : 17, було виявлено та вилучено вищевказані речі та предмети, які в подальшому постановою слідчого визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів, спеціальної конфіскації ), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, а також того, що вилечене майно, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, яке зберігло на собі сліди злочину та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, що було вилучене 09.03.2022 за адресою: АДРЕСА_1 : 17.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на предмети, вилучені 09.03.2022 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 : 17 предметів, зовні схожих на боєприпаси калібру 5,45 мм, мобільний телефон Xiaomi Redmi 4x IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картами з №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «LG» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 з сім-карткою з № НОМЕР_7 ; ноутбук Lenovo s/n: CB23122560 із зарядним пристроєм; флеш-носій з написом «pqi»; сім-карта «life» з № НОМЕР_8 ; щоденник; папка з аркушами, які містять надруковані написи, документами з інформацією про військовослужбовців ЗСУ; (відповідні аркуші та документи були покладені у папку оскільки були розкидані по кімнаті та неорганізовані); 2 (два) флеш-носія microSD 8Gb, 16 Gb; 2 (дві) сім карти оператора мобільного зв`язку РФ «TELE2»; сім-карта «Укртелеком»; диктофон «Olympus».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1