Справа № 367/8485/21
Провадження №1-кс/367/1760/2021
УХВАЛА
Іменем України
28 грудня 2021 року слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному 08.05.2020 р. в ЄРДР за №0000078, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні малолітнього сина, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :
До суду надійшло зазначене вище клопотання слідчого, яке він мотивує тим, що Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 08.05.2020 р. за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 07.05.2020 р., близько 22 год 00 хв, діючи спільно за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, не перехресті вулиць Раменська та Лісова, грубо порушуючи громадський порядок, із мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, діючи з особливою зухвалістю, керуючись спільним умислом, наніс удар рукою по обличчю потерпілого ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 почали наносити йому удари руками та ногами в область тулуба та голови, чим завдали йому тілесні ушкодження у вигляді садна лоба зліва, 5 синців передньої поверхні грудей, по одному синцю правої реберної, лівого плеча, лівого стегна, правої бокової поверхні живота, закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку.

Відповідно до ст.ст. 276-278 КПК України 29.12.2020 р. ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчим неодноразово було вжито заходів задля проведення слідчих дій із підозрюваними, але у зв`язку з відсутністю підозрюваних за місцем проживання, свідоме ігнорування телефонних дзвінків з боку сторони захисту, 22.02.2021 р. ним було винесено постанову про оголошення підозрюваних в розшук.

У зв?язку із наявністю ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, перешкоджання повному та всебічному дослідженню обставин кримінального провадження шляхом систематичних неявок на виклики слідчого, незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, можливість домовитись із іншими особами щодо забезпечення йому алібі, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, більш м?який, запобіжний захід не зможе їм запобігти.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого. Слідчий в судове засідання не з?явився.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки відсутні ризики, про які йдеться мова в клопотанні. Вказували, що підозрюваний не переховувався від слідства, номери телефонів та місце проживання не змінював, очікував на виклик до слідчого і навіть разом із захисником прибули до Бучанського Районного управління поліції для з?ясування кому із слідчих передано кримінальне провадження відносно них після зміни структури національної поліції. Просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

В судовому засіданні встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, що підтверджується наданими слідчим доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв?язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а застосування запобіжного заходу - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні насильницького злочину, отже вона зможе впливати на свідків шляхом тиску, підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу, з метою зміни показань або безпідставної відмови від них, що буде перешкоджати здійсненню об`єктивного досудового розслідування.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, має соціальні зв?язки, постійне місце проживання, раніше не судима.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв?язків з державою, у якій його переслідують.

Що стосується ризику втечі підозрюваного, то Європейський суд з прав людини вказує, що він не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня «Панченко проти Росії». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання слідчого на те, що підозрюваний ухилявся від слідства, через що його було оголошено в розшук, тому що суду не було надано жодних доказів таких обставин. При цьому, суд не приймає до уваги надані копії рапортів слідчого на підтвердження відсутності телефонного зв?язку із підозрюваними, оскільки такі обставини не підтверджуються іншими доказами по справі, а слідчий не вчиняв інших дій для виклику підозрюваних у способи, передбачені КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наявність ризику того, що підозрюваний буде уникати слідства чи суду залишилась недоведеною.

Не ґрунтуються також на матеріалах клопотання доводи сторони обвинувачення про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Беззаперечних даних, які б підтверджували наявність такого ризику, слідчим суддею на даний час не встановлено.

З огляду на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, слідчий суддя вважає, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність не знайшов свого підтвердження під час розгляду даного клопотання.

Також слідчим суддею враховано і сімейний стан підозрюваного, перебування у нього на утриманні неповнолітніх дітей, існування постійного місця проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв?язків, проте, з урахуванням вищенаведених факторів, не зменшує існування ризиків позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, обставини, що характеризують особу підозрюваної.

Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 3 статті 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні прокурором не було доведено недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ним ризиків.

Тому суд вважає, що можливо, відмовивши у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваної у виді тримання під вартою, обрати відносно неї запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з носінням електронних засобів контролю.

Такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов?язків.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.176-178,181,184,193,194, КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Задовольнити клопотання захисника.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронних засобів контролю.

Зобов`язати паідозрювану ОСОБА_5 :

-не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду в період з 23-00 год по 06-00 год;

-не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-з`являтись до слідчого, прокурора чи суду на першу вимогу;

-не спілкуватись із підозрюваним ОСОБА_7 , потерпілим та свідками без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду;

-здати на зберігання до відповідних державних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Відділенню поліції №2 Бучанського РУ ГУ НП в Київській області доставити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , застосувати щодо неї електронні засоби контролю, поставити її на облік і повідомити про це суд.

Ухвала в частині запобіжного заходу діє з 28.12.2021 р. по 25.02.2022 р. включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`явитися у житло, в якому вона перебуває під арештом, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення.

Виконання даної ухвали покласти на Відділ поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду на протязі 5 днів.

Повний текст ухвали буде складено до 08-30 год 04.01.2022 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1