Справа № 541/1550/21
Провадження № 1-кп/541/177/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 14.06.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України
з участі інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника органу пробації ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
13 червня 2021 року близько 19 год. 45 хв. точного часу встановити не надалось можливим ОСОБА_3 після вживання алкогольних напоїв, проходив по території кладовища, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є місцем поховання, де у останнього раптово виник умисел на пошкодження кам`яного надмогильного пам`ятника та дерев`яних столика та лавочки для відпочинку, які розташовані поряд з місцем поховання ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що своїми діями спричинить моральних страждань родичам померлої особи, порушуючи громадський порядок, безпричинно, діючи з хуліганських мотивів, які супроводжувались винятковим цинізмом з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, а також честі і гідності померлих, демонструючи зневагу до місць поховання померлих, засовуючи фізичну силу своїх рук та ніг, наносячи ними хаотичні удари, пошкодив кам`яний надмогильний пам`ятник на могилі ОСОБА_7 , а також зруйнував дерев`яні столик та лавочку для відпочинку, які розташовані поряд з місцем поховання померлої особи.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив наругу над вищевказаною могилою з хуліганських мотивів, що спричинило шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, що також призвело до моральних страждань родичів померлої особи та завдання їм матеріальної шкоди.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, вчинена з хуліганських мотивів.

30 червня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 зі згоди потерпілого ОСОБА_8 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 297 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_9 у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор вважав що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином, заяви про відкладення розглядом кримінального провадження на адресу суду не надходило.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_9 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості є добровільним, потерпілий дав згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_9 та прокурором ОСОБА_4 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 зі згоди потерпілого ОСОБА_8 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 30 червня 2021 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотири) роки обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1