Справа № 577/5087/21
Провадження № 1-кп/577/112/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" лютого 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої застосовуються

заходи медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Конотопі клопотання у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000642 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова вища, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2021 року до Конотопського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000642 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтовано тим, що 08.09.2021 року близько 17:00 год. ОСОБА_4 , прибув в район дитячого майданчику, який розташований біля буд. АДРЕСА_2 , де зустрів свого знайомого ОСОБА_7 . Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на побутовому грунті виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_4 , страждаючи хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, яке проявляється емоційною неадекватністю, агресивністю, галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, структурно-логічними розладами мислення, через яке останній не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, став наносити ОСОБА_7 удари по голові і тулубу, загалом завдав близько 9 ударів, від яких ОСОБА_7 впав на землю. Після цього, ОСОБА_4 , не припиняючи своїх дій, наніс лежачому ОСОБА_7 ще близько 2 ударів ногами по голові в ділянку потилиці, близько 4 ударів кулаками по спині, а також близько 4 разів стрибнув ногами на грудну клітину та близько 2 разів наступив ногами на голову потерпілого. Внаслідок вказаних ударів ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження, що в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, з якими ОСОБА_7 у тяжкому стані був госпіталізований в КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.А. Давидова».

Згідно висновку судової медичної експертизи №365 від 19.10.2021 року у ОСОБА_8 під час госпіталізації до лікарні мали місце синці в скронево-скуловій ділянці зліва, скронево-лобній ділянці справа. Знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.А. Давидова» з 08.09.2021 року по 29.09.2021 року з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив правої тім`яної ділянки, епідуральний крововилив лівої тім`яної ділянки, вогнища забою в лівих лобних та скроневих ділянках. Згідно КТ ознаки невеликого епідурального крововиливу лівої тім`яної області, невеликого субарахноїдального крововиливу правої тім`яної області, одиничних дрібних вогнищ забою в лівих лобній та скроневій частках, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №390 від 23.09.2021 року встановлено, що в момент скоєння вказаного суспільно небезпечного діяння та на даний час ОСОБА_4 страждав/страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу із стабільним дефектом, не міг/не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Рекомендована госпіталізація до психіатричного стаціонару із суворим наглядом. За своїм психічним станом участь ОСОБА_4 у судовому засіданні не є цілком доцільною.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Прокурор у судовому засіданні підтримав дане клопотання та просить його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , оскільки його хвороба не дозволяла і не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Дане кримінальне провадження було розглянуте у присутності ОСОБА_4 , як особи відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, з участю його законного представника ОСОБА_5 та захисника - адвоката ОСОБА_6 , тим самим суд забезпечив його право на рівність у процесуальних правах, згідно вимог ст. 10 КПК України та права на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, при обставинах, визначених в клопотанні, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним суспільно-небезпечних діянь, зазначені в клопотанні викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Але потім пояснив, що вважає себе не винним та прохав щоб його забрала мати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом не заперечує, та пояснив, що події, а також час та спосіб скоєння відносно нього суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, він не пам`ятає в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні, кожен окремо, просили залишити ОСОБА_4 вдома під опікою матері, або застосувати стосовно останнього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, також підтверджується показами свідків, письмовими доказами, які надані суду стороною обвинувачення та ретельно дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 08.09.2021 року ремонтував фасад кафе по вул. І.Франка в м. Конотоп та бачив бійку між двома чоловіками в районі дитячого майданчика. Потім бачив як ОСОБА_4 звалив ОСОБА_7 і бив його ногами, стрибав на ньому. Потім підбігла дівчина, яка називала його ОСОБА_10 та припинила побиття.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 08.09.2021 року ввечері випасала кіз в районі дитячого майданчика по вул. І.Франка в м. Конотоп та від перехожих почула про бійку. Глянувши на дитячий майданчик побачила біля нього ОСОБА_4 , який бив ногами ОСОБА_7 . Вона просила припинити побиття та ОСОБА_4 зупинився.

Згідно рапорта про виявлення кримінального правопорушення від 08.09.2021 року встановлено, що 08.09.2021 року о 17:32 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.09.2021 року о 17:19 год. за адресою: м. Конотоп, вул. Івана Франка, 35 побито ОСОБА_7 (а.с. 66).

З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.09.2021 року, вбачається, що ОСОБА_12 просить притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 08.09.2021 року ввечері спричинила її сину ОСОБА_7 тілесні ушкодження (а.с.67).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 10.09.2021 року та відеозапису до нього, вбачається, що ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_13 , розповів за яких обставин та як саме наносив удари потерпілому ОСОБА_7 08.09.2021 року (а.с.76-80).

Висновком експерта №365 від 19.10.2021 року встановлено, що у ОСОБА_7 на час судово-медичного обстеження мали місце: рубець (наслідок загоєння рани) в правій тім`яно-потиличній ділянці голови. Під час госпіталізації у відділення мали місце: синці в скронево-скулові зліва, скронево-лобній зправа. На стац. лікуванні знаходився у КНП КМР КЦРЛ відділення 78 з 08.09.2021 року по 29.09.2021 року з діагнозом: ЗЧМТ. Забій головного мозку. Субарахноїдальний крововилив правої тім`яної ділянки. Епідуральни крововилив лівої тім`яної ділянки Вогнища забою в лівих лобних та скроневих ділянках. Алкогольне сп`яніння. Згідно КТ- ознаки невеликого епідурального крововиливу лівої тім`яної області, невеликого субарахноїдального крововиливу правої тім`яної області, одиничних дрібних вогнищ забою в лівих лобній та скроневій частках. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкодження. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час указаний потерпілим та в наданій постанові, що підтверджується записами медичної документації. Рубець (наслідок загоєння рани) в правій тім`яно-потиличній ділянці голови виник не менше 1 місяця до часу обстеження, відношення до часу травми(08.09.2021р) не має, що підтверджується даними медичної карти, сам по собі відноситься до легких тілесних пошкоджень. По ступеню тяжкості синці, епідуральний крововилив лівої тім`яної області, субарахноїдальний крововилив правої тім`яної області, забій в лівих лобній та скроневій частках в комплексі по небезпечності для життя в момент їх заподіяння, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Виходячи з даних медичної документації потерпілому було здійснено прикладання біля 4х кратної дії травмуючого предмету. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися як у вертикальному так і в горизонтальному або близькому до них положеннях. Виявлені тілесні пошкодження у потерпілого на час госпіталізації у відділення виникли від дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути кулаки рук, носаки взутих ніг і тому подібні предмети. Тілесні ушкодження, які малися у потерпілого не могли виникнути при падінні на площині, на що вказує характер пошкоджень. При хімічному дослідженні крові та сечі виявлено вміст етилового спирту в крові 2.0г/л, в сечі 1.6г/л, що згідно емпіричних схем оцінок психофізіологічних змін організму в залежності від концентрації етанолу в крові може становити середню ступінь алкогольного сп`яніння (а.с.81-84).

Висновком експерта №376 від 19.10.2021 року встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний гр. ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту співпадає не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями, які малися у гр. ОСОБА_7 під час госпіталізації у відділення. Не співпадає в кількості та локалізації заподіяних тілесних пошкоджень. Оскільки під час проведення слідчого експерименту була вказана більша кількість заподіяних ударів порівняно з виявленими тілесними пошкодженнями та було вказано нанесення ударів в ділянку тулубу, нижніх кінцівок, а тілесних пошкоджень в даних ділянках не виявлено (а.с.85-88).

Згідно протоколів проведення слідчих експериментів та фототаблицями до них від 10.09.2021 року вбачається, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 розповіли і наглядно показали за яких обставин 08.09.2021 року ОСОБА_4 завдав тілесні ушкодження ОСОБА_7 (а.с.111-116, 117-121).

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, мало місце і воно було вчинено саме ОСОБА_4 .

Відповідно висновку судово-психіатричної експертизи №390 від 23.09.2021 року встановлено, що в момент скоєння кримінального злочину ОСОБА_4 страждав/страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу із стабільним дефектом, не міг/не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Рекомендована госпіталізація до психіатричного стаціонару із суворим наглядом. За своїм психічним станом участь ОСОБА_4 у судовому засіданні не є цілком доцільною.

Ч. 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Ч. 5 ст. 94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в стані неосудності, ОСОБА_4 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Заявлений цивільний позов фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області про стягнення з ОСОБА_4 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 18176,76 грн. підлягає залишенню без розгляду виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 372 КПК України, яка встановлює вимоги до змісту ухвали суду першої інстанції, не передбачено обов`язку або права суду зазначати підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Статтею 513 КПК України, яка встановлює вичерпний перелік питань, які суд повинен з`ясувати під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, також не передбачено обов`язку або права суду першої інстанції вирішувати по суті цивільний позов.

Натомість статтею 374 КПК України, яка встановлює вимоги до змісту вироку суду, якраз і передбачено обов`язок у мотивувальній частині зазначати підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, та у резолютивній частині зазначати рішення про цивільний позов.

Отже, рішення по цивільному позову може бути викладене тільки у судовому рішенні, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, а саме у формі вироку.

Керуючись ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 100, 124, 371, 372, 392, 393, 395, 512, 513, 516 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000642 від 09 вересня 2021 року про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання ухвалою законної сили залишити раніше застосований у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до КПН СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» м. Ромни, бульвар Московський, 29.

Цивільний позов фінансового управління Конотопської міської ради про стягнення з ОСОБА_4 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1