Справа № 740/3912/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/854/21
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.11.2020 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням відповідних обов`язків,

про відмову у задоволенні клопотання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що на час розгляду справи судом ОСОБА_6 звернувся до органів служби зайнятості та перебуває на обліку, як особи яка шукає роботу. Також він звертався для працевлаштування за направленням центру зайнятості до ДП "Ніжинський комбінат хлібопродуктів", де йому відмовили в прийнятті на роботу. Інші обов`язки, покладені вироком суду, він виконує, а в матеріалах особової справи відсутні переконливі докази того, що ОСОБА_6 не бажає стати на шлях виправлення та умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та задовольнити клопотання органу пробації про направлення звільненого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вирок відносно ОСОБА_6 , яким, окрім іншого, його зобов`язано працевлаштуватися або звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, надійшов на виконання 17.12.2020 року.

28.12.2020 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку, проте він ввів в оману працівників центру пробації та повідомляв про те, що самостійно займається пошуком роботи.

05.04.2021 року ОСОБА_6 вручено направлення до Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості для працевлаштування, але він не звернувся до вказаної установи та йому було винесено попередження в порядку ст. 166 КВК України. Однак і за повторним направленням засуджений до служби зайнятості не звернувся та отримав друге попередження.

Станом на момент розгляду клопотання в суді ОСОБА_6 став на облік як особа, що шукає роботу, але такі дії ОСОБА_6 , який засуджений за тяжкий злочин, на думку прокурора, свідчать про ухилення останнього від виконання покладених на нього обов`язків та небажання виправитися.

Звертає увагу, що з моменту ухвалення вироку до моменту винесення оскаржуваного рішення суду минув рік, при цьому обов`язок щодо працевлаштування ОСОБА_6 не виконаний.

Крім того, засуджений тривалий час ухилявся від виконання обов`язку щодо працевлаштування та не звертався за направленням до служби зайнятості, яке двічі видавалося представником органу пробації.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та особової справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі: 1) роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку)); 2) застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) протягом призначеного судом іспитового строку.

Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Матеріалами провадження встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.11.2020 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до вимог частин 1,3 статті 76 КК України покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну (посаду) роботу.

28.12.2020 засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку. Його було попереджено про те, що у разі систематичного порушення громадського порядку, що потягне за собою адміністративні стягнення або невиконання покладених на нього судом обов`язків відносно нього до суду будуть направлені матеріали про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Постановою Ніжинського міськрайонного відділу філії ДУ "Центру пробації" в Чернігівській області від 28 грудня 2020 року ОСОБА_6 призначено день явки на реєстрацію: перший та третій понеділок кожного місяця.

ОСОБА_6 05.04.2021 та 28.05.2021 вручено направлення до центру зайнятості населення для працевлаштування.

За відомостями Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 13.04.2021 № 35.02/260 ОСОБА_6 до філії не звертався.

Згідно з листом Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 22.10.2021 № 35.02/709 ОСОБА_6 перебуває на обліку у філії як особа, яка шукає роботу.

Як слідує з направлення та корінця направлення на працевлаштування на вільне робоче місце №0004005 від 21.09.2021 ОСОБА_6 видано направлення на працевлаштування на вакансію чергового по переїзду регіональної філії "Південно-західна залізниця" АТ "Українська залізниця".

З корінця направлення на працевлаштування на вільне робоче місце №0007029 від 21.09.2021 вбачається, що ОСОБА_6 видано направлення на працевлаштування на вакансію вантажника Державного підприємства "Ніжинський комбінат хлібопродуктів" та відмовлено у прийнятті на роботу у зв`язку із невідповідністю вимогам.

20.12.2021 року ОСОБА_6 повідомив орган пробації про те, що до центру зайнятості не звертався, займається самостійним пошуком роботи.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого неявок на реєстрацію до органу пробації ОСОБА_6 не допускав.

Дані про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної чи адміністративної відповідальності в матеріалах клопотання та особової справи засудженого відсутні, окрім вироку Ніжинського міськрайонного суду від 11.11.2020 року.

В судовому засіданні суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 пояснив, що вживав заходів для пошуку роботи, але з незалежних від нього причин це не вдається.

У кожному конкретному випадку суд повинен з`ясувати причини невиконання покладених судом на засудженого обов`язків.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_6 скоїв дії, які свідчать про його умисне небажання стати на шлях виправлення та працевлаштуватися на роботу.

При оцінці викладених обставин, апеляційний суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням і направленням його для відбування призначеного покарання.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2021 року про відмову у задоволенні клопотання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 та направлення його для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі - без зміни.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4