В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні в м.Ужгород за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001219 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.
Органом досудового розслідування встановлено, що 10 жовтня 2021 року близько 07 години 40 хвилини ОСОБА_3 , під`їхавши на автомобілі марки «Mercedes» 611D білого кольору дорожній номерний знак НОМЕР_1 неподалік будинку №18 по вул.Одеська в м. Ужгород, де діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, шляхом відкритого доступу таємно викрав 4 м. кв. демонтованої кам`яної бруківки, яка перебуває на балансі департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, вартість якої становить 1800 гривень 00 копійок, яку погрузив до вищевказаного транспортного засобу, однак свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий із викраденим працівниками патрульної поліції.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Положеннями ч.2 та ч.3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 яка складена за участі захисника, в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці); згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставини; згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Крім того, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Також до обвинувального акта додано письмову заяву представника потерпілого ОСОБА_4 , у якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України.
Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст. 185 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, аналізуючи наведене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Також, згідно положень ч.1 ст.68 КК України при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, вчинене умисно, те, що кримінальне правопорушення не було доведене до кінця, оскільки ОСОБА_3 був викритий працівниками патрульної поліції, матеріальна шкода, завдана потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого майна, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, у виді громадських робіт, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.
При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України, щодо призначення такого виду покарання.
Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 15, 50, 65, 68, 185 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Речовий докази:
-автомобіль марки «Mercedes» 611D білого кольору Д.Н.З. НОМЕР_1 ,- вважати повернутим за належністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно розписки від 23.10.2021 року;

-демонтована кам`яна бруківка 4 м. кв., яка передана представнику департаменту міського господарства Ужгородської міської ради гр. ОСОБА_4 , згідно розписки від 23.10.2021 року, - вважати повернутою за належністю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1