Справа № 461/8373/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2021 року, Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000444 від29 вересня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Львів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2021 року у період часу з 05:13год. по 05:16год. ОСОБА_4 , за попередньою змовою в групі з особою, обвинувальний акт відносно якої скеровано до суду, перебуваючи на пл.Ринок у м.Львові неподалік фонтану «Анфітріта», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, розпочали конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 , в ході якого особа, обвинувальний акт відносно якої скеровано до суду, почала наносити потерпілому удари руками та ногою по голові, спричинивши потерпілому синці на обличчі та крововилив в білкову оболонку правого ока, що відноситься до легкого тілесного ушкодження. В подальшому особа, обвинувальний акт відносно якої скеровано до суду, схопила потерпілого за капюшон та повалила на землю, після чого вона та ОСОБА_4 відкрито викрали в останнього наступні речі: - мобільний телефон марки «RedmiNot 9 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 6 000грн. із захисним склом вартістю 90 грн.; - гаманець-книжку чорного кольору із зображенням лева з різнокольоровою гривою, вартістю 150 грн., в середині якого знаходились: студентський квиток та паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 ; - гаманець чорного кольору вартістю 250грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 300грн., перепустка в гуртожиток, видана на ім`я ОСОБА_5 , дві банківські картки «Приват Банк», - а саме: особа, обвинувальний акт відносно якої скеровано до суду, витягнула з кишень вказані речі та передала ОСОБА_4 , після чого вказані особи покинули місце події з викраденими речами. Протиправними діями вказаних осіб ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 6790 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та повідомив суду наступне. Дійсно він перебував на площі Ринок у м.Львові з малознайомим йому ОСОБА_7 , прізвище якого йому невідоме. Останній почав спочатку словесну сварку з потерпілим, а потім бійку. Коли потерпілий впав на землю, він допоміг ОСОБА_7 його підняти з землі. Саме у цей момент ОСОБА_7 витягнув з кармана брюк потерпілого телефон і два гаманця і передав їх обвинуваченому. В подальшому, він віддав ці речі ОСОБА_7 та пішов додому.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду проступку за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого, вважає, що вина ОСОБА_4 доведена, а його дії слід кваліфікувати як викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб,відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.186 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує:

-ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке віднесено кримінальним законом до тяжких злочинів, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, які містяться в ст.12 КК України;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував; за місцем проживання характеризується позитивно, працює без офіційного працевлаштування на будівництві;

-наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відтак, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів. При цьому, враховуючи, що обвинувачений має постійне місце проживання, працює, до кримінальної відповідальності притягається вперше, є особою молодого віку, не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає за доцільне надати останньому можливість виправлення та перевиховання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно статті 76 КК України.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 06 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1