ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6884/20

Номер провадження 1-кп/495/459/2021

13 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001108 від 26.06.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеській області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного від 01 жовтня 2008 року справа №2- 6224/08, вирішено стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 300 грн., щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 11.09.2008 року але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для відповідної категорії дітей.

Однак, ОСОБА_9 систематично, на протязі тривалого часу з 2008 року умисно злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (аліментів), при цьому платежі на утримання дитини здійснював не систематично, в результаті чого було встановлено, що заборгованість станом на 30.09.2020 року складає 66 479 гривень 79 копійок, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Таким чином, станом на 30.09.2020 року загальна сума заборгованості ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно розрахунку заборгованості, виданої державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області, складає 66 479 гривень 79 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не визнавав. Однак в процесі судового розгляду, ОСОБА_4 свою вину визнав та пояснив, що він з перебував у шлюбі з ОСОБА_11 , від якого у них є син ОСОБА_7 . Також пояснив, що судом було прийнято рішення про стягненні з нього на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 300,00 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Про рішення суду дізнався від колишньої дружини, крім того отримував від працівників виконавчої служби документами з якими ознайомився та попередження про необхідність сплати. Аліменти не сплачував, так як не мав постійного місця роботи, грошей не вистачало навіть на себе, заробляв на життя працюючи в різних місцях, до центру зайнятості на облік не ставав так як займався пошуком роботи самостійно.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

- свідченнями допитаної у судовому засіданні законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6 , яка пояснила, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного від 01 жовтня 2008 року справа №2- 6224/08 стягнуто з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 300 грн., щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 11.09.2008 року. ОСОБА_9 систематично, на протязі тривалого часу з 2008 року ухилявся від сплати аліментів, розмір яких встановлений рішенням суду, при цьому платежі на утримання дитини здійснював не систематично, в результаті чого у виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 30.09.2020 року складає 66 479 гривень 79 копійок.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження №0001108 від 26.06.2020 року про те, що до чергової частини Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_9 ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; (а.с. 51)

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 від 25.06.2020 року про вчинення кримінального правопорушення; (а.с.55)

- рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.102008 року по справі № 2-6224/08, яким позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 300 грн., щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 11.09.2008 року але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для відповідної категорії дітей; (а.с. 66)

- виконавчим листом Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.01.2009 року, справа №2-6224/08 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; (а.с. 57)

- розрахунками заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 59, 97,100, 105,121-122,125-128, 130-141)

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2010 року щодо виконання виконавчого листа Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.01.2009 року, справа №2-6224/08 про стягнення аліментів з обвинуваченого ОСОБА_4 ; (а.с. 58)

- свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; (а.с. 62)

- квитанціями про зарахування на рахунок ОСОБА_12 аліментів від ОСОБА_4 (а.с. 72-78)

- вимогами державного виконавця на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 88,90-91,98,106);

- актами державного виконавця (а.с. 89,92,100,107);

- довідками про неотримання аліментів (а.с. 93-95,99,102-104);

- довідкою про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі; (а.с. 96);

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 31.03.2018 року (а.с. 113);

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; (а.с. 114);

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолодною зброєю; (а.с. 115)

Досліджені під час судового розгляду докази суд вважає належними, допустимими, та такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням викладеного, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України доведена в повному обсязі.

Висновок суду ґрунтується на висновках з пояснень обвинуваченого, який не заперечував, що дійсно він повинен за рішенням суду сплачувати аліменти на користь ОСОБА_12 на утримання їх неповнолітнього сина, пояснень законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_12 , щодо того, як, коли та за яких обставин обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення. Суд бере до уваги, що пояснення цих осіб є тотожними по суті та не суперечать один одному.

Суд критично відноситься до свідчень обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не сплачував аліменти на утримання сина, так як не мав змоги оскільки його провина повністю підтверджується доказами добутими як на досудовому так і при судовому розгляді кримінального провадження.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання,його вік,стан здоров`я,те,що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному, та те, що він реальних дій, направлених на виплату встановлених рішенням суду аліментів, не зробив, офіційно не працевлаштований, не стоїть на обліку в центрі зайнятості, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, а також враховуючи думку потерпілої, яка при визначенні міри покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду, суд вважає доцільним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді громадських робіт.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1