Справа № 346/4103/19
Провадження № 11-кп/4808/384/21
Категорія ст. 286 ч. 1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представників потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у кримінальному провадженні № 0000536 апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» на вирок Коломийського міськрайонного суду від 9.07.2021 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , раніше несудиму
засуджено за ст. 286 ч. 1 КК України (далі ККУ) до 2 років виправних робіт за місцем роботи зі стягненням в дохід держави 20 відсотків заробітку і позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.
Стягнено з неї на користь ОСОБА_9 - 2000 грн. майнової шкоди та 245 000 грн. моральної шкоди.
Стягнено з ПАТ Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_9 - 37 145,52 грн. майнової шкоди та 1 857,28 грн. моральної шкоди.
За вироком суду 2 червня 2019 року близько 19.59 годин обвинувачена ОСОБА_7 , керуючи автомобілем "ФольксвагенГольф" НОМЕР_1 , рухалась в м. Коломия по вулиці Міцкевича у напрямку центру. В цей час в зустрічному напрямку, керуючи мопедом марки "Malaguti" своєю смугою руху рухався водій ОСОБА_11 , який перевозив пасажира неповнолітнього сина ОСОБА_12 . Обвинувачена ОСОБА_7 , порушивши вимоги п.п. 10.1, 10.4, 2.3б ПДР, не надала дорогу водію ОСОБА_11 , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, розпочала маневр повороту ліворуч, виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з вказаним мопедом, в результаті якого пасажир ОСОБА_12 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

В апеляційних скаргах:

-обвинувачена ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим. оскільки судом не було встановлено всіх обстави, які можуть впливати на її невинуватість. Суд не врахував перевищення швидкості руху водієм ОСОБА_11 , що перешкодило йому уникнути зіткнення. Не проведено слідчого експерименту. Не спростовано її твердження про те, що за кермом мопеду перебував малолітній потерпілий ОСОБА_12 . У вироку суд не зазначив про порушення нею п. 1.5 та п. 2.3 д ПДР України, при цьому не навівши відповідних обґрунтувань. Поза увагою суду залишились те, що ділянка дороги в місці ДТП не є прямою, а йде дугою, дорожнє полотно в цьому місці значно розширене по ходу руху мопеда, наявні бічні дороги. Це ставить під сумнів експертний висновок від 20.08.2019 року. Суд безпідставно відмовив у допиту в якості свідків понятих та слідчого ОСОБА_13 щодо зникнення після огляду місця події відеореєстратора її автомобіля. Слідчим не було проведено огляд транспортних засобів. У вироку недостовірно викладено її показання, що вона почула від чоловіка, що вона своїм автомобілем підрізала йому рух.

Вона не погоджується з вирішенням цивільного позову, суми відшкодувань є завишеними й необгрунтованими. При цьому, обвинувачена просить врахувати, що в ході досудового розслідування нею було перераховано на рахунок ОСОБА_9 14465 грн., крім того її син передав ОСОБА_11 300 доларів США, що підтвердила в судовому засіданні 23.09.2020 р. законний представник потерпілого ОСОБА_9 . Однак, суд на це увагу не звернув. Стверджує про наявність вини батька потерпілого ОСОБА_11 у вчиненні ДТП, оскільки він повинен був своєчасно зменшити швидкість чи загальмувати і уникнути зіткнення. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції;

-цивільний відповідач ПАТ Страхова Група ТАС стверджує, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим, який порушує норми чинного законодавства України. Зазначає, що рішення про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ушкодженням здоров`я позивача не приймалося за відсутністю звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, а отже є всі підстави залишити позовну заяву без розгляду, оскільки з боку АТ СГ ТАС (приватне) відсутній факт порушення прав, свободу та інтересів позивача. Стверджує, що від потерпілих отримали лише заяви про уточнення позовних вимог разом з доданими до неї документами, відповідно до яких обгрунтованими документально-підствердженими витратами на лікування є витрати в розмірі 34200,00 грн. Відповідно до позовної заяви, страхувальником було частково відшкодовано позивачу витрати на лікування в розмірі 14465,65 грн. Також, незаконним є вирішення судом щодо виплати моральної шкоди, оскільки страховик відшкодовує моральну шкоду в розмірі відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що становить 986,86 грн. Просить скасувати вирок суду в частині стягнення з АТ СГ ТАС (приватне) на користь ОСОБА_9 37145 грн. майнової шкоди та 1857,28 грн. моральної шкоди, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ СГ ТАС.

Апеляційний розгляд проведено без участі представника цивільного відповідача АТ СГ ТАС через його неявку і неповідомлення про її причини.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник підтримали апеляційні доводи, просять задовольнити їх в повному обсязі, вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд;

- прокурор, потерпілий та представник потерпілого вважають вирок суду законним й обгрунтованим, просять його залишити без змін.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг обвинуваченої та цивільного відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню через відсутність для цього апеляційних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Оскаржений вирок суду відповідає вказаним вимогам закону, апеляційних підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Всі апеляційні доводи апелянтів не спростовують висновку суду про доведеність вини обвинуваченої та обґрунтованого вирішення цивільних позовів.

Висновок суду про винуватість обвинуваченої і кваліфікація її дій за ст. 286 ч. 1 ККУ доведена в законному порядку і ґрунтується на належно досліджених й правильно оцінених доказах. Зокрема, вина обвинуваченої ОСОБА_14 підтверджується наведеними у вироку доказами :

-її ж показаннями в частині того, що вона своїм автомобілем виконувала поворот ліворуч, під час якого відбулося зіткнення з мопедом;

-показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 про те, що обвинувачена вчинила ДТП, під час якої її син зазнав тілесних ушкоджень, які вони дотепер лікують;

-показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16 про те, що в той день вони з батьком їхали нешвидко на мопеді і відбулось зіткнення з автомобілем обвинуваченої, він отримав тілесні ушкодження;

-показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що в той день він перевозив свого сина на мопеді, рухався нешвидко по своїй смузі руху. Обвинувачена виконувала лівий поворот без включеного показника, але, порушивши ПДР, не пропустила їх мопед. Він не зміг уникнути дотичного зіткнення з її автомобілем, внаслідок чого вони впали і син отримав тілесні ушкодження;

-наведеними у вироку даними протоколів слідчих дій та висновків технічних й медичних експертиз ( том 1 а.с. 224-237;244-245; 248-251; том 2 а.с. 3-6; 9-12; 15-17), з яких слідує, що через вказане ДТП відбулося зіткнення мопеда під керуванням ОСОБА_16 та автомобіля обвинуваченої ОСОБА_14 , внаслідок порушення якою п.п. 10.1, 10.4, 2.3б ПДР і ненадання нею переваги мопеду, потерпілий ОСОБА_17 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали пошкоджень.

Оцінивши вказані докази в сукупності суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_14 за ст. 286 ч. 1 ККУ і спростував всі її заперечення у порушенні нею правил дорожнього руху.

Призначене обвинуваченій покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 ККУ, воно за встановлених судом обставин справи та даних про її особу, є законним й справедливим. Підстав для його пом`якшення не встановлено.

Цивільні позови щодо обвинуваченої та страхової компанії вирішено відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Цивільного кодексу України та вказаних у вироку законів. Всі апеляційні доводи апелянтів в частині позовів спростовуються наведеними у вироку доказами й мотивами, які не дають підстав для зміни чи скасування вироку в цій частині. Відшкодування потерпілій матеріальної та моральної шкоди належно обґрунтовано й мотивовано у вироку з посиланням на документальні їх підтвердження та на перенесені неповнолітнім потерпілим фізичні й моральні страждання після отриманих тілесних ушкоджень.

Всі апеляційні доводи апелянтів в частині оскарження вини обвинуваченої та вирішення цивільних позовів й їх розмірів, не можуть бути задоволені у цьому апеляційному провадженні, оскільки вони спростовуються наведеними у вироку доказами й мотивами і крім того, вони не можуть бути задоволені через процесуально-правові перешкоди.

Для переоцінки вказаних доказів, про що просять апелянти, апеляційний суд немає процесуальних підстав через відсутність відповідних клопотань апелянтів про повторне дослідження апеляційною інстанцією окремих доказів, які на їх переконання неправильно оцінені судом першої інстанції, що привело до необґрунтованих висновків суду. Самовільно провести таке повторне дослідження окремих доказів апеляційний суд немає процесуального права, оскільки це буде порушувати принцип змагальності сторін, який є фундаментальною основою правосуддя.

З цих же мотивів та через необґрунтованість апеляційний суд відхиляє посилання обвинуваченої на те, що у цій справі не було проведено слідчого експерименту, в проведенні якого немає процесуальної доцільності через встановлення судом всіх обставин автопригоди, які мають правове значення для належного висновку суду.

Посилання ОСОБА_14 на вину у цьому ДТП водія мопеда позбавлено процесуально-правового змісту через відсутність його обвинувачення про його причетність до цієї автопригоди, тому суд не може ухвалювати такі висновки щодо нього у цьому провадженні.

Доводи обвинуваченої про те, що за кермом мопеду був син водія мопеду суперечить встановленим судом обставинам події. Відхилення судом першої інстанції її клопотання про допит понятих та слідчого поліції щодо зникнення її відеореєстратора не спростовує висновку суду про доведеність її вини. Решту її апеляційних доводів носять характер припущень і не ставлять під сумнів остаточний висновок суду в цій справі.

Посилання представника страхової компанії на те, що потерпілі до них не звертались для досудового врегулювання своїх претензій, через що їм слід відмовити у позові, не є підставою для зміни чи скасування вироку в частині стягнення страхових коштів на користь потерпілих, оскільки таке звернення потерпілих до страхової компанії не є обовязковим.

Таким чином апеляційний суд прийшов до переконання про відсутність апеляційних підстав для зміни чи скасування вироку суду й задоволення поданих апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та цивільного відповідача АТ СГ ТАС залишити без задоволення, вирок Коломийського міськрайонного суду від 9.07.2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала вступає в законну силу невідкладно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4