ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1889/21 Справа № 186/1526/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000214 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чорнобиль Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до по 14 годин 05 хвилин 14 січня 2022 року, без визначення застави.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами у їх сукупності.
Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та вчинення нового кримінального правопорушення.
При оцінці вказаних ризиків, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 не працевлаштований та не має місця будь-якої роботи і перебуваючи на волі, після повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього ОСОБА_7 особисто знайомий з більшістю свідків, допитаних в ході розслідування кримінального провадження, знаючи про місце їх проживання, у випадку можливості вільного пересування може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_7 проживає разом з дружиною і двома малолітніми дітьми, до себе додому нікого не впускає, схильний до побиття дружини і дітей, тому може вчинити новий злочин відносно життя і здоров`я, у зв`язку з чим потребує ізоляції від суспільства.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважав, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаним ризикам необхідно застосувати до підозрюваного виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог КПК України та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає про те, що підозра у вчиненні даного злочину саме ОСОБА_7 не підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування. Посилається на те, що ризики прокурором не доведені, підозрюваному не має сенсу переховуватись від слідства, є порядним та законослухняним громадянином. До дня затримання у нього була можливість переховуватись, проте він цього не зробив. Також підозрюваний не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для кримінального провадження. Ризик впливу на свідків, захисник вважає відсутнім, оскільки жоден зі свідків не дав прямих показів, що саме ОСОБА_7 вчинив цей злочин. Слідчий суддя не врахував належним чином відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, а на утриманні має дружину, двох малолітніх дітей.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема протоколом огляду місця події від 16.11.2021 року, в ході огляду було виявлено труп малолітньої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 з множинними синцями тулубу, верхніх і нижніх кінцівок, також виявлено і вилучено ремінь чоловічий; лікарським свідоцтвом про смерть № 895 від 16.11.2021, виданим Павлоградським міжрайонним відділенням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» Дніпропетровської обласної ради», відповідно до якого смерть ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 настала внаслідок набряку головного мозку, крововиливу у товщу речовини головного мозку, внутрішньочерепної травми, нападу з застосуванням фізичної сили з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Виявленні множинні синці голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок.
З протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 16.11.2021, слідує, що у неї є дочка ОСОБА_12 , яка проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 і їхніми трьома малолітніми дітьми ОСОБА_13 і ОСОБА_14 2015 року народження та ОСОБА_15 2017 року народження. Дочка і зять жили за її рахунок, у них відбувалися постійні сварки через те, що ОСОБА_16 ніде не працював і бив ОСОБА_17 , на фоні сварок ОСОБА_18 декілька разів лежала в психіатричній лікарні. Також ОСОБА_11 відомо, що ОСОБА_16 бив своїх дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 . ОСОБА_16 при ній міг вдарити дітей і накричати на них. Данило і ОСОБА_14 жалілися і плакали, що батько їх б`є. Декілька разів ОСОБА_11 бачила синці на тілі онучки ОСОБА_19 , останній раз її бачила в серпні 2021 року. Як розповідала дочка ОСОБА_18 , що останні 3-4 дні у ОСОБА_19 боліла нога, 15.11.2021 вночі була нудота, але до лікарні не зверталися. Також дочка розповіла, що вихователь дитячого садка повідомила, що на тілі ОСОБА_19 наявні синяки та як сказала дочка, що напевно з`явилися від падіння.
Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.11.2021, яка вказала, що вона проживає разом з чоловіком ОСОБА_20 і трьома малолітніми дітьми в будинку с. Миколаївка. ОСОБА_16 періодично її бив та міг вдарити дітей, коли вони балувалися долонею по сідницям. Близько 2-х тижнів тому на початку листопада 2021 року ОСОБА_21 побачила на нозі, на боках тулубу і під руками у дочки синці. У ОСОБА_22 були підозри щодо того, що це чоловік бив Олю, оскільки у неї з`явилося багато синців, а чоловік на це говорив, що у ОСОБА_19 ніжна шкіра, тому синці залишаються коли доторкнешся.
Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_23 , яка вказала, що з 06 вересня 2021 року діти родини ОСОБА_24 були зараховані до садочку « ОСОБА_25 ». З 06.09.2021 до 26.10.2021 ОСОБА_26 відвідувала садочок, після чого перестала і зі слів її батька ОСОБА_27 стало відомо, що ОСОБА_26 захворіла. За час відвідування дитячого садка у ОСОБА_19 на тілі були незначні синці.
З протоколу допиту малолітніх свідків ОСОБА_28 і ОСОБА_13 від 16.11.2021, які вказали, що бачили, як батько бив сестру Олю ременем і долонею. Коли та за що саме бив не могли пояснити. Як сказав Макар, ремінь висів в батьковій кімнаті (спальні) на гвіздку. Також Макар бачив, як батько бив Олю розеткою (шнуром з розеткою можливо від телевізора чи переносного кабелю).
Відповідно до характеристики, виданою виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на ОСОБА_7 , згідно якої він агресивний по відношенню до працівників служби у справах дітей, медиків, органів місцевого самоврядування, поліції, також агресивний і до дітей, не займався їх належним вихованням.
Як слідує з довідки з інформаційного порталу НПУ ІАФ «ЦУНАМІ» ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності 06.09.2021 за ч.1 ст. 184 КУпАП за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей та 07.10.2019 за ч.1 ст. 173-2 за вчинення домашнього насильства.
Згідно з рішенням органу опіки та піклування №143 від 08.07.21 року про негайне відібрання від батьків малолітніх дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_14 2015 року народження та Ольги 2017 року у зв`язку з загрозою для їх життя та здоров`я.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Таким чином, доводи сторони захисту, які обмежуються в цій частині твердженням про необґрунтованість підозри без наведення конкретних доводів та аргументів, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження. Та обставина, що на даному етапі досудового розслідування не здобуто прямих доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а до клопотання долучені докази, які прямо не вказують на підозрюваного, не спростовує обґрунтованості такої підозри.
Чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин кримінального провадження або обґрунтованості підозри на підставі сукупності непрямих доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.
При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.
Санкції частини 2 статті 121 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.
Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя, вважав встановленими ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та вчинення нового кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що з огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину і ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування.
Належну оцінку отримали і відомості про особу підозрюваного, який не працевлаштований, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї. За показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 неодноразово застосовував насильство стосовно своє дружини ОСОБА_12 та своїх дітей, що свідчить про реальне існування ризику незаконного впливу на них з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_7 проживає разом з дружиною і двома малолітніми дітьми, до себе додому нікого не впускає, схильний до побиття дружини і дітей, тому є підстави вважати про існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення, в тому числі проти життя і здоров`я і проти правосуддя.
Таким чином, для запобігання вищенаведених ризиків на даному етапі досудового розслідування застосування саме такого запобіжного заходу є необхідним та доцільним.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, зібрані органом досудового розслідування відомості стосовно ОСОБА_7 не свідчать, що він є порядним та законослухняним громадянином, а навпаки веде антисоціальний спосіб життя, агресивний та схильний до вчинення домашнього насильства, що підтверджується, як показаннями допитаних свідків, так і відомостями від органу місцевого самоврядування.
Твердження захисника, що до дня затримання у ОСОБА_7 була можливість переховуватись, проте він цього не зробив, спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом затримання, відповідно до якого останній був затриманий в день смерті ОСОБА_10 .
Доводи захисника, що ризик впливу на свідків відсутній, оскільки жоден зі свідків не дав прямих показів, що саме ОСОБА_7 вчинив цей злочин, спростовуються протоколами допитів малолітніх свідків ОСОБА_29 і ОСОБА_13 , які пояснили, що ОСОБА_7 бив ОСОБА_10 і очевидно ОСОБА_7 може впливати на цих свідків, які є його дітьми, а також і на свою дружину ОСОБА_12 .
Посилання захисника на те, що на утриманні підозрюваного перебуває його дружина та двоє малолітніх дітей, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки встановлено, що до затримання ОСОБА_7 ніде не працював, не мав іншого, легального джерела доходу.
Інші доводи апеляційної скарги захисника суд апеляційної інстанції вважає неприйнятними, оскільки їх зміст зводиться до цитування певних пунктів з рішень Європейського суду з прав людини без їх належного аналізу та співставлення з обставинами цієї справи, у зв`язку з чим такі доводи не можуть бути визнані обґрунтованими підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.
Слідчим суддею належним чином виконані положення ч. 4 ст. 183 КПК України і прийнято рішення не визначати розмір застави, як альтернативний вид запобіжного заходу.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4