Справа №591/650/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/184/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:
До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з правом внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на останнього, у разі її внесення, відповідних обов`язків.

Клопотання прокурора обґрунтовано існуванням ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2022 року клопотання вказане слідчого було задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; носити електронний засіб контролю; утримуватися від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 28 березня 2022 року включно.

Не погодившись з таким судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із покладенням, у разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом, телефонним зв`язком чи повісткою; не відлучатися із м. Суми без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор посилається на те, що слідчий суддя не врахував, що четвертим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованим у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 29 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру 29 січня 2022 року і в цей же день слідчий звернувся з клопотанням про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вказує, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою було обґрунтовано існуючими ризиками, наявність яких підтверджується доданими до клопотання доказами, зокрема, з протоколу затримання ОСОБА_7 та протоколу огляду місця події - ділянки місцевості на місці затримання, вбачається, що останній, зрозумівши, що його протиправні дії викриті співробітниками правоохоронних органів, намагався позбутися - предмету неправомірної вигоди, тобто, він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, при тому, що на цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться та заплановане проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів.

Крім того, як зазначає прокурор, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тим, що злочину, у вчиненні якого підозрюється останній, є тяжким і у разі доведеності вини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Також, прокурор посилається на наявність ризику незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, який існує у зв`язку з тим, що у ОСОБА_7 є зв`язки у контролюючих органах.

Таким чином, на думку прокурора, домашній арешт, який застосовано слідчим суддею, достатньою мірою не забезпечить запобіганню вказаним ризикам, оскільки не передбачає дієвого контролю за поведінкою підозрюваного.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду на 13 год. 00 хв. 24 березня 2022 року підозрюваний ОСОБА_7 , його захисник адвокат ОСОБА_11 та прокурор були повідомлені завчасно належним чином.

Від захисника ОСОБА_11 у телефонному режимі надійшло клопотання про здійснення розгляду даного кримінального провадження як за його відсутності, так і за відсутності ОСОБА_7 , з аналогічною заявою до апеляційного суду звернувся і прокурор.

Враховуючи наявність вищевказаних заяв, а також, що учасники провадження повідомлені про час, день та місце розгляду справи належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без їх участі, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві знаходиться кримінальне провадження №0000072 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а саме, за фактом того, що останній, перебуваючи на посаді старшого державного інспектора Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Сумській області, протягом грудня 2021 року та січня 2022 року, знаходячись на території Сумської області, вимагав та отримав грошові кошти в сумі 30000 грн. від ОСОБА_10 за не створення штучних перешкод під час здійснення вантажних перевезень.

28 січня 2022 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 29 січня 2022 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 262, ч. 2 ст. 345 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було вірно встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, що підтверджується наданими у матеріалах даного кримінального провадження доказами.

Крім того, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існують у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється зокрема у вчиненні тяжкого корупційного злочину, йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого корупційного правопорушення, що свідчить про те, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчим суддею було вірно зазначено, що доводами клопотання прокурора щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам, при тому, що останній є особою похилого віку, має міцні соціальні зв`язки та тяжке захворювання, крім того обставин, які б свідчили про те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, встановлено не було.

Таким чином, саме з врахуванням усіх вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить дотримання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів, і підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, то колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильність висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвали, при цьому, у поданій апеляційній скарзі прокурор не наводить обставин, які не були враховані слідчим суддею і за наявності яких до підозрюваного має бути застосований найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і такі обставин не були встановлені під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4