УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , що погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000497, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
в с т а н о в и в:
21.12.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , що погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів та забезпечення подальшої конфіскації майна, арешту на майно, тимчасово вилучене 16 грудня 2021 року, під час обшуку автомобіля марки «Citroen Berlingo», 2010 р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 саме на: автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2010 р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000497, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування було встановлено, що в період часу з липня 2021 року по 15.12.2021, ОСОБА_7 як організатор злочинної групи, спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та іншими не встановленими досудовим розслідуванням особами, які є активними її учасниками, діючи у складі організованої групи, з відома всіх учасників та із заздалегідь розробленим планом, перебуваючи на посадах водіїв та будучи повністю матеріально відповідальними особами, під час транспортування паливно-мастильних матеріалів, які належать ТОВ «ВОГ РЕСУРС» до автозаправних станцій, незаконно привласнювали надлишок паливно-мастильних матеріалів та в подальшому здійснювали їх роздрібну реалізацію, а отримані таким чином грошові кошти розподілялись між учасниками злочинної групи, чим спричинили ТОВ «ВОГ РЕСУРС» матеріальну шкоду, на загальну суму 87 273 гривні 84 копійки.

В ході виконання доручення слідчого працівниками Департаменту карного розшуку Національної поліції України, встановлено що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у своїй злочинній діяльності користується невстановленим мобільним терміналом в якому встановлена СІМ картка з абонентським номером НОМЕР_3 та під час здійснення протиправних дій пересувається на автомобілі «Citroen Berlingo», 2010 р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.12.2021, в період часу з 00 год. 24 хв. по 02год. 08 хв., старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 , проведено обшук автомобіля «Citroen Berlingo», 2010 р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку ст. 233, 234 КПК України, з метою відшукання та вилучення предметів/речей, що можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та/або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення отриманих в ході злочинних дій, що можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та/або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, під час якого було вилучено: автомобіль «Citroen Berlingo», 2010 р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після проведення обшуку вищевказаний автомобіль поміщено до штраф майданчика за розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

16.12.2021 вилучений автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2010 р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - після проведення обшуку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, який самостійно або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для документування протиправної діяльності вказаних вище осіб та встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

Присутній у судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Власник арештованого майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи, що вилучене майно не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні, а підозра повідомлена ОСОБА_5 є необґрунтованою.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні слідчого, власника майна та його представника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши в сукупності долучені слідчим до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що звертаючись з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна останній не навів достатніх доказів для однозначного висновку про відповідність вказаного майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також для висновку про можливість застосування до його власника такого виду покарання, як конфіскація майна.

Так, у тексті клопотання слідчий вказує, що предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є дії водіїв, які перевозили паливно-мастильні матеріали, що належать ТОВ «ВОГ РЕСУРС», спрямовані на привласнення надлишків вказаних матеріалів з метою їх подальшої роздрібної реалізації. Вказані дії попередньо кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 191 КК України. Разом з цим, до клопотання слідчого про арешт майна не долучено жодного доказу на підтвердження факту наявності у співучасників описаного у клопотанні злочину правомочностей щодо розпорядження, управління, доставки або зберігання згаданих паливно-мастильних матеріалів. В той же час, наявні у клопотанні докази свідчать про наявність в підозрюваних у даному кримінальному провадженні виключно доступу до перелічених паливно-мастильних матеріалів, який виник у них в силу виконання технічних функцій щодо транспортування таких матеріалів. Вищевикладене, на переконання слідчого судді, виключає у даному випадку кваліфікацію описаних у клопотанні дій за ч. 5 ст. 191 КК України, а значить виключає, на даному етапі, і можливість накладення арешту на перелічене у клопотанні майно.

За таких обставин, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення поданого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 117, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , що погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000497, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України відмовити.

Майно, що було тимчасово вилучено 16 грудня 2021 року, під час обшуку автомобіля марки «Citroen Berlingo», 2010 р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2010 р.в., синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно повернути особі у якої його було вилучено.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 14 хвилин 28 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1