Справа № 577/4965/21
Провадження № 1-кп/577/111/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" березня 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі обвинувальний акт відносно:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українець, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, студента 2 курсу ВПТУ №19 м. Шостка, фактично мешкає в АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.05.2020 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_3 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, учня 2 курсу ДПТНЗ КПАЛ, фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.05.2020 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 121 ч. 2 КК України, -

Встановив:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 121 ч.2 КК України.

Відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строк якого продовжений до 24.00 год. 06.04.2022 року.

Звернувшись з відповідним клопотанням прокурор пропонує продовжити ОСОБА_7 цей запобіжний захід, обґрунтовуючи тим, що військова агресія Російської Федерації і введення на території України воєнного стану унеможливлює розгляд справи по суті. Разом з тим ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу, а саме можливість переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення не перестали існувати на даний час, що і обумовлює продовження раніше визначеного запобіжного заходу.

Підсудний ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечують задоволенню клопотання і вважають, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілком забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків. Крім того, адвокат ОСОБА_5 вказав на відсутність допустимих доказів, що підтверджують винуватість його підзахисного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Законний представник ОСОБА_6 при вирішенні цього питання покладається на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи, що кримінальне провадження не може бути завершено до спливу строку раніше визначеного запобіжного заходу з об`єктивних обставин (на даний час внаслідок військової агресії Російської Федерації в Україні введений воєнний стан, строк якого продовжений до 25.04.2022 року, що унеможливлює доставку обвинувачених до зали судового засідання, виклику потерпілих, інших учасників процесу тощо), а ризики, наведені прокурором, які були підставою для обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, зокрема можливість переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, на що вказує тяжкість інкримінованих злочинів, один із яких насильницького характеру проти життя та здоров`я особи, наявність непогашеної судимості, а також перебування в розшуку та вчинення інкримінованих злочинів в період іспитового строку, продовжують існувати і до теперішнього часу не зменшились, слід дійти висновку про підвищену суспільну небезпечність підсудного та необхідність продовження саме раніше обраного запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також суд бере до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст.131 КПК), з огляду на необхідність попередження ризику переховування ОСОБА_7 від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання.

Отже, прокурором доведено, що встановлені обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.

Відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобіганню спробам, зазначених у пунктах 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, пропозиція сторони захисту щодо пом`якшення запобіжного заходу не заслуговує на увагу. Також не може бути взято до відома суду і посилання адвоката ОСОБА_5 на недопустимість доказів винуватості його підзахисного, оскільки такий висновок можливо зробити лише після дослідження їх під час судового розгляду.

Керуючись: ст.ст. 331 ч.3, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 24 години 27 травня 2022 року, без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а для обвинуваченого протягом того ж строку з дня отримання копії.

СуддяОСОБА_1