Справа № 352/737/21
Провадження № 1-кп/352/208/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 01.03.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Лисець, Тисменицького району, Івано-Франківської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, на утриманні одна малолітня дитина, не працює, раніше судимого вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2021 за ч. 2 ст. 194 до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.

22.02.2021 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 прийшов до знайомого ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у коридорі квартири АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 побачив у ОСОБА_7 ноутбук марки «Lenovo» моделі «B590». В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою подальшого використання для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для отримання доступу до ноутбуку, використовуючи довірливі стосунки, висловив усне прохання до ОСОБА_7 передати йому ноутбук для власного користування, не маючи при цьому наміру повертати майно останньому, в свою чергу ОСОБА_7 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_6 , довіряючи останньому добровільно передав ноутбук марки «Lenovo» моделі «B590».

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , прямуючи із ОСОБА_7 до місця свого проживання, по АДРЕСА_1 , маючи доступ до ноутбуку марки «Lenovo» моделі «B590» серійний номер WB11628485WB03051510 вартістю 3800 грн., скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_7 , та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, утримуючи при собі викрадене майно, непомітно для потерпілого ОСОБА_7 , втік поміж житлові будинки.

У подальшому, ОСОБА_6 , отримавши реальну можливість користуватися та розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, в кінці лютого 2021 року продав уживаний ноутбук марки «Lenovo» моделі «B590» ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 500 гривень, які у подальшому витратив на особисті потреби.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3800 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав. Пояснив, що 22.02.2021 прийшов до знайомого ОСОБА_7 , де побачив ноутбук марки «Lenovo». Після цього попросив у ОСОБА_7 передати йому ноутбук для власного користування, не маючи при цьому наміру повертати майно останньому. У подальшому, після передання потерпілим даного ноутбука продав його ОСОБА_8 за 500 гривень, які у подальшому витратив на особисті потреби. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що перебуває із ОСОБА_6 в дружніх відносинах. Наприкінці зими 2021 року обвинувачений прийшов до нього додому та попросив позичити ноутбук так як хоче його купити. Зазначив, що віддавши ОСОБА_6 ноутбук, вийшов разом із ним з подвір`я, однак на прохання обвинуваченого йшов попереду. Через деякий час, обернувшись побачив, що ОСОБА_6 позаду вже не було. Зустрівши обвинуваченого через декілька днів, останній повідомив, що ноутбук знаходиться у нього вдома, однак коли він прийшов до додому ОСОБА_6 то там нікого не було. У зв`язку із цим вирішив звернутись до органів поліції. Просив не призначати суворе покарання.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що у березні 2021 ОСОБА_6 прийшов до нього додому та запропонував придбати ноутбук за 500 грн. Пояснив, що не запитував обвинуваченого кому належить ноутбук, так як подумав, що він належить ОСОБА_6 . Через деякий час після купівлі ноутбука дізнався, що обвинувачений викрав його.

Крім того на підтвердження винуватості ОСОБА_6 стороною обвинувачення суду надано:

витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 01.03.2021, згідно із яким 22.02.2021 ОСОБА_6 діючи повторно, перебуваючи в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_4 , умисно, з корисливих мотивів викрав ноутбук марки «Lenovo» моделі «B590» чим спричинив ОСОБА_7 майнової шкоди (а.с.102);

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.02.2021 року, поданої ОСОБА_7 , з якої вбачається, що 22.02.2021 добровільно дав ОСОБА_6 ноутбук марки «Lenovo» моделі «B590», однак останній його не повертає (а.с. 69);

заяву ОСОБА_7 про добровільне надання працівникам поліції дозволу на проведення слідчих дій на території житлового господарства за адресою по АДРЕСА_5 (а.с.70);

протокол проведення слідчого експерименту від 25.03.2021 та фототаблиці до нього, відповідно до яких потерпілий відтворив події, які мали місце 22.02.2021 (а.с.71-77);

протокол обшуку квартири АДРЕСА_6 за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 від 01.03.2021 під час якого відшукано викрадений ноутбук марки «Lenovo» моделі «B590» серійний номер WB11628485WB03051510 (а.с.78-83);

висновок експерта за №533/21-28 від 17.03.2021 відповідно до якого ринкова вартість ноутбука марки «Lenovo» моделі «B590» серійний номер WB11628485WB03051510 станом на 22.02.2021 складає 3 800 грн (а.с.116-121).

Таким чином, дослідивши докази сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, ОСОБА_6 раніше судимий, який має постійне місце проживання, середню освіту, але офіційно не працює, розлучений, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , по місцю проживання характеризується негативно, відповідно до довідки №2384 від 29.03.2021 перебуває на обліку у лікаря психіатра, відповідно до довідки за №792 від 26.03.2021 року перебуває на обліку у лікаря нарколога.

У зв`язку із встановленням при дослідженні доказів обставин щодо перебування ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога та психіатра ухвалою суду від 12.10.2021 призначено у кримінальному провадженні №0000066 від 01.03.2021, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта за №279/2021 від 24.11.2021 ОСОБА_6 будь-якими психічними розладами, недоумством, тимчасовим розладом не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій ОСОБА_6 перебував в стані і перебуває на даний час при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає відсутніми підстави для застосування ст.ст. 75, 69, 69-1 КК України.

Крім того згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2021 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

При цьому суд враховує, що кримінальне правопорушення за даним вироком ОСОБА_6 вчинив до ухвалення вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2021.

Тому остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначати за правилами, передбаченими ч. 1, 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2021.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Крім того у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертиз №533/21-28 у даній справі.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців за даним вироком більш суворим, призначеним вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2021 у виді позбавлення волі на 3 (три) роки, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів даним вироком суду, частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2021 та строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 21 год 50 хв 03 березня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід державного бюджету процесуальні витрати, які складають з витрат на проведення експертизи, в сумі 1 372 (одну тисячу сімсот дві) грн 88 коп.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03.03.2021 року скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: ноутбук марки «Lenovo» моделі «B590» серійний номер WB11628485WB03051510, який переданий потерпілому ОСОБА_7 , - вважати поверненим ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_9