Справа № 643/8389/20
Провадження № 1-кп/643/394/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002340 від 03.05.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, солдата, гранатометника 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 1 десантного штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судове засідання, призначене на 09.02.2022 року, обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується фактом вручення відповідних судових повісток про виклик.

Захисником у судовому засіданні зазначено, що згідно отриманої від обвинуваченого інформації, останній прибув у судове засідання до м. Харкова, але з`явитись до суду не має можливості через погане самопочуття. На підтвердження вказаних обставин захисником надано суду копії результату аналізу № 266 від 09.01.2022 року та запису терапевту.

Судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо приводу обвинуваченого та накладення на нього грошового стягнення, та з`ясовано їх позицію з вказаного питання.

Прокурор у судовому засіданні 09.02.2022 року просив застосувати до обвинуваченого привід та накласти грошове стягнення.

Представник потерпілого підтримав позицію прокурора.

Захисник обвинуваченого заперечував проти приводу обвинуваченого та накладення грошового стягнення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для приводу обвинуваченого та накладення грошового стягнення, суд керується таким.

Згідно 1 ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України у випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Згідно ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Відповідно до ч. 2 ст. 140 КПК України, рішення про здійснення приводу приймається під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Згідно ст. 140 КПК України привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Відповідно до ч. 1 ст. 323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом в судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно ст. 143 КПК України виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручено відповідним підрозділам органів внутрішніх справ.

Статтею 144 КПК України передбачено, що грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків. Грошове стягнення накладається під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

Судом встановлено, що обвинувачений належним чином викликаний в судове засідання, призначене на 09.02.2022 року, що підтверджується фактом вручення відповідних судових повісток про виклик.

Оцінюючи надані захисником копії документів, суд враховує наступне.

Згідно результатів аналізу № 266, мазок з носоглотки ОСОБА_5 на виявлення коронавірусу показав негативний результат.

З вказаного результату вбачається, що біоматеріал був узятий 09.01.2022 року, видача результату відбулась 09.02.2022 року.

Таким чином, виходячи з наданого захисником документу, відповідний матеріал був зданий обвинуваченим 09.01.2022 року, а 09.02.2022 року ним був лише отриманий результат аналізу.

За таких обставин з вказаного доказу суд позбавлений можливості встановити як факт наявності у обвинуваченого коронавірусної хвороби «Ковід-19» станом на 09.02.2022 року, що було б поважною причиною неявки до суду через необхідність самоізоляції, так і факт звернення до лікаря 09.02.2022 року через підозру на коронавірусну хворобу «Ковід-19», оскільки сам аналіз був зданий 09.01.2022 року, тобто місяць тому, а в день судового засіданні обвинувачений лише отримав його результат.

Документ, який згідно пояснень захисника є записом терапевта та підтверджує наявність у обвинуваченого гаймориту, взагалі не містить будь-яких даних щодо особи, з приводу якої лікарем зроблені відповідні записи.

Судом в судовому засіданні було звернуто увагу захисника на вказані обставини, проте останній повідомив, що будь-які інші докази в нього відсутні.

Таким чином, записи терапевта суд не може визнати належним та допустимим доказом хворобливого стану обвинуваченого, оскільки будь-яких даних, які дозволяють ідентифікувати особу пацієнта, вказаний запис не містить.

Оцінюючи усні пояснення захисника щодо захворювання обвинуваченого, суд керується таким.

Захисником було зазначено, що вказані обставини йому відомі виключно зі слів обвинуваченого.

Крім того, пояснення захисника, виходячи з положень КПК України, не є процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні.

Також суд звертає увагу на положення п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України, згідно яких поважними причинами неприбуття особи на виклик є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Таким чином, поважною причиною неявки обвинуваченого в судове засідання може бути не будь-який хворобливий стан, а лише тяжка хвороба, яка об`єктивно унеможливлює з`явлення його на виклик.

Також поважною причиною неявки обвинуваченого в судове засідання може бути не просто факт звернення до закладу охорони здоров`я за медичною допомогою, а перебування у вказаному закладі у зв`язку з лікуванням, до того ж за умови неможливості тимчасово залишити вказаний заклад.

Всупереч вказаних вимог належних та допустимих доказів наявності у обвинуваченого тяжкої хвороби, яка об`єктивно унеможливлює його явку в судове засідання, або його перебування на лікуванні у закладі охорони здоров`я та неможливості тимчасово залишити вказаний заклад, суду не надано.

Враховуючи наведене, суд констатує відсутність будь-яких доказів наявності поважних причин неявки обвинуваченого в судове засідання.

Також суд звертає увагу на положення п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, згідно яких обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Між тим обвинуваченим вказаний обов`язок не виконаний, про неможливість прибути за викликом суд не повідомлено.

При цьому суд звертає увагу, що обвинувачений про неможливість прибуття за викликом зобов`язаний повідомити саме суд, а не захисника, та виходячи з положень КПК України, делегування вказаного обов`язку захиснику не допускається.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2020 року було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного відносно обвинуваченого, на строк до 20.11.2020 року.

Судове засідання, призначене на 11.11.2020 року, не відбулось у зв`язку із відсутністю головуючого судді.

Враховуючи наведене, сплив строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного відносно обвинуваченого, і останній згідно його пояснень, які надавались в подальшому, вибув з м. Харкова до військової частини, в якій проходить службу.

В наступне судове засідання, призначене на 08.12.2020 року, обвинувачений не з`явився.

Судова повістка, яка була направлена за адресою його місця проживання, повернулась до суду неврученою у зв`язку з відсутністю адресату.

В судовому засіданні 08.12.2020 року захисник на запитання суду щодо причин неявки обвинуваченого повідомив, що останній вибув для проходження військової служби до міста дислокації військової частини в АДРЕСА_2 . Також захисник пояснив, що обвинувачений не мав можливості прибути в судове засідання 08.12.2020 року без наявності судової повістки, а судову повістку про виклик він не отримував.

Судом було зауважено, що про факт залишення обвинуваченим місця проживання в м. Харкові, де він проживав з моменту надходження до суду обвинувального акту, та його вибуття до м. Чернівці, ані обвинувачений, ані його захисник суд не повідомили. Про вказану обставину суд дізнався в судовому засіданні 08.12.2020 року від захисника, який при цьому як на підставу неприбуття обвинуваченого послався на неотримання ним повістки за адресою перебування в м. Чернігові.

Враховуючи неможливість розгляду кримінальної справи за відсутності обвинуваченого, судове засідання відкладено на 23.02.2021 року.

В судове засідання, призначене на 23.02.2021 року, обвинувачений не з`явився, незважаючи на факт завчасного отримання судової повістки про виклик.

Від захисника обвинуваченого до суду 16.02.2021 року надійшла заява, згідно якої обвинувачений вибув з місця дислокації військової частини до лінії бойового зіткнення.

В подальшому обвинувачений також багаторазово в судові засідання не з`являвся та з`явився до суду лише 08.11.2021 року.

В судовому засіданні 02.12.2021 року обвинувачений повідомив суд, що з 02.02.2021 року він знаходився на виконанні бойового завдання в іншому регіоні, та не мав можливості повідомити суд та захисника про місце перебування.

При цьому станом на 09.02.2022 року будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту залишення обвинуваченим військової частини в АДРЕСА_2 та вибуття до лінії зіткнення, суду не надано.

Таким чином, протягом 11 місяців обвинувачений в судові засідання не з`являвся, доказів наявності поважних причин такої неявки суду не надав.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що обвинувачений був належним чином викликаний в судове засідання 09.02.2022 року, процесуальний обов`язок повідомити суд про неможливість прибути за викликом не виконав, будь-яких доказів наявності поважних причин неявки обвинуваченого в судове засідання судом не отримано. Неявка обвинуваченого призводить до порушення розумних строків розгляду справи, які гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 2, 28 КПК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для здійснення приводу обвинуваченого та накладення на нього грошового стягнення.

З метою належного виконання ухвали в частині приводу суд зазначає відомі адреси можливого місцезнаходження обвинуваченого:

- адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- адреса місцезнаходження Військової частини НОМЕР_1 , в якій обвинувачений проходить військову службу: АДРЕСА_2 .

Також суд зазначає, що згідно доводів захисника обвинувачений 09.02.2022 року з`являвся до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону за адресою: м. Харків, вул. Культури, 5.

Керуючись ст. 139, 140, 142, 143, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Доставити приводом обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в судове засідання до Московського районного суду м. Харкова на 01.03.2022 року на 14-30 год.
Виконання ухвали доручити Харківському районному управлінню поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Харківській області (м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 30).

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1240,50 (одна тисяча двісті сорок гривень п`ятдесят копійок), за неявку в судове засідання без поважних причин.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що він має право подати до Московського районного суду м. Харкова клопотання про скасування ухвали про накладення на нього грошового стягнення.
Судовий розгляд відкласти до 01.03.2022 року до 14-30 год.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 11.02.2022 о 14-45 год.

Суддя ОСОБА_1