УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 від 21.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вищевказане клопотання, яке мотивовано тим, що 21.09.2021 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в алкогольному сп`янінні (1.46) рухаючись зі сторони м. Українка в бік автодороги Н01 не впорався з керуванням та здійснив виїзд за межі проїзної частини.

В результаті ДТП пасажирка автомобіля марки «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинула на місці ДТП.

З 21.09.2021 на 22.09.2021 в ході огляду місця ДТП було вилучено автомобіль марки «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 , після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_7 від 22.09.2021, автомобіль марки «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У зв`язку з викладеним вище, у органу досудового розслідування виникла необхідність у забороні на користування річчю, вилученою в ході огляду місця події, яка являється тимчасово вилученим майном та яка відповідно зазначені в протоколі огляду місця події від 21.09.2021, визнана речовим доказом, в зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене в ході даного огляду місця події майно, з метою збереження речових доказів.

Начальник відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, у клопотанні про арешт майна просила здійснювати розгляд клопотання за її відсутності.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неявка власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000615 від 21.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

21.09.2021 слідчим СУ ГУНП в Київській області проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено вказане вище майно.
Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, який в силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовується у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя враховує, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 -1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Матеріалами клопотання доведено, що тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події, обґрунтовано постановою слідчого СУ ГУНП в Київській області від 22.09.2021 визнано речовим доказом, оскільки воно відповідає критеріям, визначеними статтею 98 КПК України.

Приписами ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , залишивши його на території майданчику тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1