Березівський районний суд Одеської області
10.02.2022
Справа № 494/154/22
Провадження № 1-кп/494/163/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2022 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Березівці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 05.11.2022 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий шлях, Варгашинського району, Курганської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є подружжям з 12.10.2005 та спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останніх чотирьох місяців ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою спільного проживання, систематично вчиняв фізичне, психологічне та економічне насильство стосовно своєї дружини.

Зокрема 15.09.2021 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою та погрозах спричинення тілесних ушкоджень.

У продовження своїх умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 15.12.2021 за місцем свого постійного проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях у її бік нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою.

У подальшому, 01.01.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого постійного місця проживання, вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на адресу своєї дружини ОСОБА_5 нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, своїми діями вчинивши домашнє насильство.

04 січня 2022 року, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем проживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та свідомо бажаючи їх настання, знову вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , у ході якої ображав останню грубою нецензурною лайкою, штовхав, завдав 3 ляпаси по обличчю та 2 по тулубу, що не спричинили тілесних ушкоджень, вигнав її з дому, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя ОСОБА_5 .

Як вбачається із вищевикладеного 15.09.2021, 15.12.2021, 01.01.2022 та 04.01.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв фізичне, психологічне та економічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 .. Систематичні протиправні дії ОСОБА_4 призвели до фізичних та психологічних страждань його дружини ОСОБА_5 , погіршення якості її життя, що виявилось у формі втрати повноцінного сну та відпочинку, перебування у пригніченому тривожному стані, емоційній невпевненості, постійному стресі, необхідності пошуку житла для ночівлі.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного та економічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

27.01.2022 між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки та згідно ст. 75 КК України, звільнення останнього від призначеного покарання з встановленням іспитового строку.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, не заперечила з приводу затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Потерпіла також просила вказану угоду з обвинуваченим затвердити.
ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , яка претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Потерпіла та підозрюваний добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України - відсутні.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного та економічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, а тому його дії правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.
Обвинувачений раніше не судимий в силу вимог ст.89 КК України, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ст. 126-1 КК України.
При таких обставинах, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між підозрюваним та потерпілою і призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази по справі відсутні, кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана, цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 370, 371, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 січня 2022 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000011 від 05.01.2022 року.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк рахувати з часу проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження відповідно до ст.473 КПК України, до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1