Справа № 591/1599/21
Провадження № 1-кс/591/3722/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2021 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000037,-

Встановив:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся представник адвокат володільця майна з клопотанням про скасування арешту майна, що накладений згідно ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 16.03.2021 року в рамках кримінального провадження № 0000037. Вважає, що арешт речей перешкоджає, здійсненню права власності ОСОБА_5 , яка не має статусу підозрюваної. Крім того, посилаючись на те, що казане клопотання слідчому судді було неуповноваженою особою - слідчим , що суперечить нормам ч.2 ст. 64-2 КПК України, тому просить задовольнити клопотання та скасувати арешт майна.

Представник заявника підтримує заявлене клопотання про скасування арешту.

Прокурор проти клопотання заперечив, вважав, що клопотання про накладення арешту на майно заявника клопотання вже було предметом розгляду апеляційної інстанції, та ухвалою Сумського апеляційного суду від 11.08.2021 року ухвала слідчого судді залишена без задоволення. Щодо подання такого клопотання про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_5 неуповноваженою особою слідчим спростовується тим, що вказане клопотання було подано за погодженням прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши подані докази, в тому числі матеріали кримінального провадження№ 0000037 (Справа № 591/1599/21,Провадження № 1-кс/591/721/21) вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває на розгляді клопотання про знаття арешту з майна у кримінальному провадженні № 0000037 від 25.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.03.2021 накладено арешт на об`єкти нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

Адвокатом ОСОБА_3 07.12.2021 подано клопотання про скасування арешту майна, а саме квартири

АДРЕСА_2 .

Вказане клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Вказана норма чітко визначає суб`єктів наділених повноваженнями на подання клопотання про зняття арешту.

З клопотання захисника вбачається, що ухвала слідчого судді підлягає скасування з підстав необґрунтованого накладення арешту.

З цього приводу слід зазначити, що за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.03.2021, ухвалою Сумського апеляційного суду від 11.08.2021 апеляційну скаргу залишено без задоволення ( провадження 11-сс/816/320/21).

Підстави, які зазначаються для задоволення клопотання від 07.12.2021 в більшій частині вже були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції.

Зокрема, захисник звертав увагу суду в апеляційній скарзі так само як і на даний час зазначає в клопотанні від 07.12.2021 щодо необхідності скасування арешту з наступних підстав:

- що слідчим суддею не враховано положення ст. 172 КПК України щодо розгляду клопотання про арешт майна у дводенний строк;

- в порушення ст. 22 КПК України клопотання про арешт розглянуто без виклику власника майна;

- формального посилання слідчого судді на постанову від 11.03.2021 про визнання квартири речовим доказом;

- накладення арешту на майно становить необґрунтований тягар для власника майна.

Вказані твердження були перевірені Сумським апеляційним судом та відповідно винесено законне обґрунтоване рішення.

На думку слідчого судді, звернення захисника повторно з одними і тими ж підставами для скасування арешту на об`єкт нерухомості є нікчемним.

Крім цього, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області ОСОБА_6 зареєструвала право власності на квартиру загальною площею 35,73 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_7 .

Підставою для державної реєстрації слугував договір купівлі - продажу вказаної квартири, продавець - ОСОБА_8 , серія та номер 2617 від 30.10.2012, виданий приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

У зв`язку зі смертю нотаріуса всі справи було передано до Сумського обласного державного нотаріального архіву.

Відповідно до Витягу з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватним нотаріусом ОСОБА_9 30.10.2012 не посвідчувалися жодні договори купівлі - продажу, покупцем яких виступав ОСОБА_7 , окрім того, у цей день вчинялися нотаріальні дії за номерами 1055-1061, нотаріальна дія за номером 2617 цього дня не вчинялася.

Частиною 2 статті 657 ЦК України закріплено, що договір купівлі - продажу нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини 2 статті 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Положення ч. 2 ст. 215 ЦК України передбачає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Необхідно зазначати, що статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву при визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за місцезнаходженням.

Сумською міською радою до Міністерства юстиції України 21.09.2021 скеровано скаргу на дії державного реєстратора ОСОБА_6 та приватних нотаріусів Сумського нотаріального округу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Серед інших, в скарзі зазначені вимоги щодо скасування рішень про державну реєстрацію право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_7 та державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 .

Згідно з вимогами частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею під час накладення арешту на вищезазначене майно було встановлено, що на вказаному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Як вбачається за матеріалів провадження № 0000037 від 25.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України клопотання про накладення арешту дійсно було подане слідчим, яке було погоджено з прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_12 12.03.20021 року, що узгоджується з нормами ч.2 ст. 36 КПК України.

Враховуючи викладене підстави для скасування арешту слідчим суддею відсутні.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000037- відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_13 -Когер