Справа № 466/5815/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого ОСОБА_1

учасники справи

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 0000615 від 10.06.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Берездівці, Миколаївського району Львівської області, громадянки України, українки, з незакінченою вищою освітою, працездатної, непрацюючої, раніше не судженої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

01.06.2021 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) грошових коштів з банківської карти, що належить потерпілому ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «LG G600L» чорного кольору, вартістю 3000грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_4 , знаючи пароль входу в акаунт ОСОБА_5 через мобільний додаток «Монобанк» з банківської карти потерпілого № НОМЕР_1 двома траншами перерахувала на свою банківську карту, видану в АТ «Приватбанк» за № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 36 000грн., в ході якого банком додатково було знято комісію в сумі 1440грн. за банківський переказ, а також перерахувала кошти в сумі 263грн., в ході якого банком додатково було знято комісію в сумі 10,52грн. за банківський переказ. Вкраденим коштами розпорядилась на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 40713,52грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнала повністю та підтвердила вказані в обвинувальному акті обставини. Пояснила, що з потерпілим знайома впродовж року, вони проживали разом. Після конфлікту з потерпілим вона 01.06.2021 року здійснила крадіжку мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 , а в подальшому, знаючи пароль входу в акаунт потерпілого, двома траншами через мобільний додаток «Монобанк» перерахувала на свою банківську карту з банківської карти потерпілого грошові кошти в загальній сумі 40713,52грн. У скоєному щиро розкаялася. Просила суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченої.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000615 від 10.06.2021 року.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку повністю і об`єктивно доведена, її дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та строку покарання обвинуваченій, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги тяжкість вчиненого кримінального проступку, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального проступку, його наслідки, особу обвинуваченої. Обставиною, що пом`якшує покарання є - щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадський робіт.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «LG G600L» чорного кольору, вартістю 3000грн. повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- виписки з АТ «Приватбанк» залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити копію вироку засудженій, прокурору.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_6 -Шумська