Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/746/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2021 року, якою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 16.12.2021 року включно, без визначення застави
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо останнього змінити, обравши обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що ухвала суду є немотивованою та необґрунтованою. Так, ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , в судовому засіданні останній неодноразово запевняв суд, що не буде переховуватися від суду та перешкоджати судовому провадженню, буде з`являтися за першою вимогою суду. Також вважає, що не є обґрунтованими доводи суду про те, що перебуваючи на свободі існує ризик вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень, та переховування від суду. Матеріали та додатки до клопотання не містять належних і допустимих доказів, про свідоме ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від сторони обвинувачення. Зокрема, відсутні докази неявок до слідчого, відсутні докази умисного ухилення підозрюваного відсторони обвинувачення. Від сторін та учасників кримінального провадження не надходило заяв про незаконний вплив на них з боку обвинуваченого. Крім того, ОСОБА_7 до затримання працював, мав постійний дохід та допомагав батькам похилого віку. Наведені факти свідчать про те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, має житло, має рідних, що вказує на відсутність необхідності переховуватись від суду. З урахуванням даних обставин вважає, що не слід було продовжувати відносно ОСОБА_7 такий виключно суворий запобіжний захід, як тримання під вартою.
У провадженні Маловисківського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000113 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження 23.04.2021 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2021 щодо ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.12.2021, без визначення застави. Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, обвинувачений не працює, немає утриманців та міцних соціальних зв`язків, дані обставини вказують на наявність ризику щодо переховування від суду, з метою уникнення покарання. Судовий розгляд лише розпочинається, і в судовому засіданні не допитано потерпілу та свідків, отже дані обставини вказують на наявність ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження, з метою зміни показань.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Дослідивши матеріали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження №0000113 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 днів.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Ймовірність настання негативних наслідків, продовжують існувати, вони не зменшились та більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, суд прийшов до обґрунтованого висновку доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить змінити ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Більш того, наведені обставини вказують на те, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком до 15 років, не працює, не має постійного джерела доходу, перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки може незаконно впливати на свідків, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У разі застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (особисте зобов`язання, домашній арешт), вказане не забезпечить у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки, перебуваючи на свободі, та усвідомлюючи кримінальне правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, може переховуватись від суду. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1,4,5 ч.1статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою строком на 60 днів для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,4,5 ч.1 статті 177 КПК України, які були враховані судом під час продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого,а також серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 тримання під вартою, як про це просить захисник.

Апеляційним судом враховуються доводи захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно того, що обвинувачений погоджується давати покази, має місце реєстрації та місце проживання, посередні харакеристики.
Разом з тим, на противагу цим доводам, апеляційний суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на переховування від суду; здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків; або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду про існування достатніх підстав для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 і сама підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені судом ризики, які виправдовують тримання останнього під вартою.
При цьому, колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для зміни оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2021 щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2