У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.2021 Справа №607/15250/21
провадження № 1-кс/607/5084/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 11 червня 2021 року,
встановила:
ОСОБА_4 подав до слідчого судді вказану скаргу, у якій просить скасувати постанову від 11 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000111. В обґрунтування таких вимог зазначає, що 17 серпня 2021 року він отримав копію вказаної постанови, яка є незаконною, необґрунтованою, протиправною, такою, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, та такою, що винесена внаслідок порушення порядку збирання доказів та дачі їм правової оцінки, а висновки слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення є передчасними. На думку, заявника, закриттю кримінального провадження повинно було передувати встановлення факту наявності в діянні складу кримінально правопорушення, яке було декриміналізовано. Цього слідчим зроблено не було. Внаслідок цього, не відбулось перевірки на предмет наявності в діянні особи інших злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримав вказані вимоги і просив їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Слідчий третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 , або інший уповноважений представник у кримінальному провадженні № 0000111 в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Слідчим суддею витребувано матеріали кримінального провадження № 0000111 від 01 червня 2018 року.
Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу та додані до неї документи, оглянувши матеріали вказаного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків:
18 квітня 2018 року ОСОБА_4 подав прокурору Тернопільської області заяву /повідомлення/ про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 375 КК України, у якій він просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань /далі ЄРДР/ за фактом вчинення цього злочину та провести досудове розслідування.
01 червня 2018 року, на підставі цієї заяви та на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2018 року у справі № 607/7753/18, було внесено відомості до ЄРДР за № 0000111 з правою кваліфікаціє за ч. 1 ст. 375 КК України, на яку і вказував заявник /далі Кримінальне провадження/.
23 серпня 2019 року ОСОБА_4 було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у Кримінальному провадженні /т. 3 а.к.п. 122-123/.
Орган досудового розслідування у Кримінальному провадженні декілька разів змінювався.
Останньою є постанова прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 23 березня 2021 року, якою визначено підслідність Кримінального провадження за третім слідчим відділом /із дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові /т. 3 а.к.п. 170-171/.
11 червня 2021 року слідчий третього слідчого відділу /із дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 виніс постанову про закриття Кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КК України, тобто у зв`язку із набранням чинності закону, яким скасована відповідальність за вчинення особою діяння, передбаченого ст. 375 КК України.
У мотивувальній частині цієї постанови зазначено, що підставою для такого рішення слідчого стало те, що набрало законної сили рішення Конституційний Суд України, яким скасовано кримінальну відповідальність за вчинення особою діяння, передбаченого ст. 375 КК України.
Піддавши аналізу вказані обставини справи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне:
завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура /ч. 1 ст. 2 КПК України/.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування.
Статтею 284 КПК України визначені підстави до закриття кримінального провадження. Однією із них є те, що набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою /п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України/.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, в тому числі з підстав, передбачених пунктами 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру /абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України/.

11 червня 2020 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 7-р/2020 у справі № 1-305/2019 /7162/19/ за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України /конституційності/ статті 375 Кримінального кодексу України, згідно якого вирішив: визнав такою, що не відповідає Конституції України /є неконституційною/, статтю 375 Кримінального кодексу України; стаття 375 Кримінального кодексу України, визнана неконституційною, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Мотивуючи прийняте рішення, орган конституційної юрисдикції наголосив на тому, що зазначена норма кримінального права не встановлює об`єктивних критеріїв визнання судового акта неправосудним, а також не розкриває змісту такої суб`єктивної ознаки злочину, як вчинення суддею відповідних дій завідомо. Зазначене, на переконання Конституційного Суду, уможливлює неоднозначне розуміння змісту складу злочину, що є несумісним з вимогами ясності, передбачуваності закону та юридичної визначеності як елемента принципу верховенства права. Нечіткість диспозиції статті 375 КК створює ризик зловживань з боку правоохоронних органів у виді протиправного впливу на суддів шляхом їх кримінального переслідування за реалізацію своїх повноважень щодо здійснення правосуддя, що нівелює конституційний принцип незалежності судової влади.

У контексті презумпції законної сили нескасованих судових актів, засади їх обов`язковості і заборони перегляду за межами встановлених законом апеляційної та касаційної процедур Конституційний Суд України висловився про неприпустимість оцінювання рішень суду органами досудового розслідування і прокуратури під час вчинення ними дій, наслідком яких може стати притягнення суддів до кримінальної відповідальності.

Втрата чинності нормою Особливої частини КК означає, що передбачені нею дії або бездіяльність вже не містять ознак діяння, за яке цим Кодексом встановлювалася кримінальна відповідальність.

Офіційна констатація невідповідності правової норми Конституції України анулює її юридичну силу, що за змістом є рівнозначним виключенню такої норми на законодавчому рівні.

Відповідно до ст. 1512 Конституцій України, рішення, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України, а також ст. 91 Закону України «Про конституційний суд», закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, висновки слідчого про необхідність закриття Кримінального провадження у зв`язку із тим, що стаття 375 КК України визнана неконституційною, тобто скасована відповідальність за діяння, яке нею передбачено, є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
Посилання ОСОБА_4 на те, що на момент дій, які він вважає неправомірними, кримінальна відповідальність була встановлена /ст. 375 КК України діяла/, а тому закриття провадження слідчим є неправомірним, до уваги не беру, адже вони суперечать ч. 1 ст. 5 КК України, якою визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Така норма покликана реалізувати та утвердити принцип, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, згідно якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Не заслуговують на увагу і посилання ОСОБА_4 та його представника на те, що перед закриттям Кримінального провадження слід було встановити факт вчинення особою злочину, передбаченого ст. 375 КК України, оскільки визнання особи винною в тому чи іншому злочині не входить до компетенції слідчого.
Такий факт може бути встановленим виключно судом.
Безпідставними є також твердження заявника про можливу перекваліфікацію дій особи, адже у своїх заяві ОСОБА_4 посилався на вчинення щодо нього єдиного кримінального правопорушення, тобто передбаченого ст. 375 КК України, яке і було предметом досудового розслідування.
Продовжити кримінальне переслідування щодо особи за діяння, яке більше не є злочином, в тому числі з метою виявлення інших кримінальних правопорушень, суперечить завданню кримінального провадження та є неприпустимим.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. ст.ст. 9, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого від 11 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000111 від 01 червня 2018 року за ч. 1 ст. 375 КК України, відмовити.
Матеріали кримінального провадження № 0000111 від 01 червня 2018 року за ч. 1 ст. 375 КК України, повернути до органу досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1