Справа № 215/550/20
УХВАЛА

02 листопада 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001887 від 05.12.2019 про обвинувачення ОСОБА_6 , 1979 р.н., в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 щодо зґвалтування, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, у зв`язку з необхідністю завершення дослідження доказів, а також враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку злочину, вчиненого щодо малолітньої особи, суворість покарання, негативні характеризуючі данні щодо особи обвинуваченого, малий вік потерпілої, наявність фактів впливу на потерпілу зі сторони дружини обвинуваченого, з метою запобігання ризикам впливу на потерпілу та ухилення від суду .

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, просить застосувати домашній арешт, оскільки відсутні ризики впливу на потерпілу і ухилення від суду, обвинувачений має місце роботи і сімю, обвинувачений тривалий час утримується під вартою .

Обвинувачений також просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., у справі «Летелье проти Франції» від 26 червня 1991 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а також особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу.

Так, на цей час як і раніше ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти статевої недоторканості щодо малолітньої особи, яке викликає значний публічний інтерес і за яке передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, таким чином, , на думку колегії суддів, він може ухилитися від явки до суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від можливого суворого покарання .
Отже, на думку колегії суддів, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними на цей час, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Також суд враховує, що на цей час завершити судовий розгляд справи неможливо у зв`язку з дослідженням доказів сторони захисту, в результаті чого може виникнути необхідність повторного допиту неповнолітньої потерпілої і свідків, що свідчить про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілу, свідків.
Доводи сторони захисту, на думку колегії суддів, є недостатніми для зміни запобіжного заходу
Враховуючи наведені вище обставини в сукупності, інтереси правосуддя , та зважаючи на значний публічний інтерес до даної справи суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів .

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 31 грудня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з моменту проголошення .
Головуючий суддя:

Судді: