ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/304/21 Номер провадження 11-кп/814/679/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000002 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жовті Води Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
засуджений за ч.1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі.
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 31.12.2020 в післяобідній час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у квартирі свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту на грунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння смерті, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою похилого віку, кулаком правої руки та ногами завдав потерпілому численні удари у ділянку голови, обличчя, в праву та ліву частини тулубу, після чого, поваливши ОСОБА_9 на підлогу, ступнею ноги у взутті з силою затиснув шию ОСОБА_9 , який не міг чинити йому активний опір, до підлоги, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді:
- синців на лівому плечовому суглобі та по тильній поверхні лівої та правої кисті, переривчатих саден в центрі лобної області з переходом на ліву надбрівну дугу з синюшним синцем навколо, в лівій скроневій області, а підборідді справа і в центрі, в проекції правої ви лицевої кістки з переходом на щічну ділянку, на переніссі, спинці та правому крилі його, по зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, по передньо-внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, переривчатої подряпини по передньо-внутрішній поверхні верхньої третини правого стегна, що є легкими тілесними ушкодженнями,
- травматичної екстракції 1-го зуба справа та зліва на верхній щелепі, перелому кісток носа, гематоми в області обох повік очей, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи темно-червоного забарвлення, який переходить на перехідну кайму її та різкою припухлістю губи, забійних, лінійних ран з крововиливами на слизовій оболонці нижньої губи справа, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я;
- двобічних переломів ребер по декільком анатомічним лініям, поперечного перелому тіла груднини: пошкодження тканини та плеври по задній поверхні нижньої частки правої легені, які мають ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості;
- лінійного перелому нижнього краю лівої середньо-черепної ямки та в середній частині правої середньо-черепної ямки, плямистих субарахноїдальних крововиливів в правій тім`яно-скронево-потиличній областях, крововиливів в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці, припухлості м`яких тканин правої та лівої потиличних областях, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх утворення;
- перелому лівого та правого ріжків під`язикової кістки з масивними крововиливами навколо переломів та масивними крововиливами в м`які тканини гортані та глотки, суцільного синця по передньо-лівобічній поверхні шиї у верхній, середній та нижній третині її, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх утворення, і які призвели до смерті ОСОБА_9 невдовзі після їх спричинення. Смерть ОСОБА_9 наступила від механічної асфіксії внаслідок здавлювання органів шиї тупим предметом.
В апеляційній скарзі обвинувачений, з урахуванням внесених під час апеляційного розгляду змін просить пом`якшити призначене покарання та застосувати до нього положення ст. 69 КК України.

В апеляційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість та просив призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що суд призначаючи покарання не врахував особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що ОСОБА_8 добровільно з`явився у поліцію із зізнанням, аморальний спосіб життя ОСОБА_9 , який постійно вживав алкогольні напої, позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні.

Також зазначив, що ОСОБА_8 на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, за місцем роботи характеризується посередньо, офіційно не працював, але виконував роботу за наймом та мав постійний заробіток.

Враховуючи викладене, захисник просить призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст. 115 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційних скарг, прокурора, який просив залишити вирок без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.1 ст. 115 КК України, учасниками провадження не оскаржується та місцевим судом на підставі ст. 349 КПК України фактичні обставини кримінального провадження не досліджувались.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який сам з`явився до поліції із зізнанням, ставлення до вчиненого, думку потерпілої, яка просила суворо не карати; наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Тобто, судом першої інстанції враховані всі обставини, встановлені під час судового провадження та зазначені в апеляційних скаргах.

Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Спосіб життя потерпілого, про що зазначає захисник, колегія суддів не оцінює.

Що стосується доводів апелянтів про застосування ст. 69 КК України, то вони є безпідставними, оскільки згідно зі ст. 69 КК України призначення основного покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винуватого.

Виходячи зі змісту ст. 69 КК України, призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.
Однак, в даному випадку, з урахуванням особи винуватого, кількості, способу та цілеспрямованості спричинених ударів, здавлення шиї, а також тяжких наслідків, які настали, наявність обставин, що обтяжують покарання: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, колегія суддів не вбачає законних підстав для застосування ст. 69 КК України. Самі по собі обставини, що пом`якшують покарання, в даному випадку, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_10 , як про це ставиться питання в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, колегія суддів не вбачає. У зв`язку з цим апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 09 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4