УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ,

встановив:

Слідчий СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, котре у встановленому законом порядку погоджено прокурором Володимир-Волинської окружної прокуратури.

Клопотання обґрунтовує тим, що відозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому існує наявність ризиків, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин слідчий слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий просили клопотання задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник та підозрюваний просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки надуманими і не доведеними є ризики, котрі зазначені у клопотанні.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 даної статті.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає наявність ризиків, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, може незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак окрім самого факту заперечення обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, прокурор та слідчий в судовому засіданні не довів реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи обвинуваченого, не надав фактичних даних, котрі із певною вірогідністю давали підстави стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Твердження про те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідка та вчиняти інші злочини, ґрунтується на припущеннях та є не доведеними в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований по АДРЕСА_1 , однак за цією адресою він не проживає. Фактичним місцем проживання є АДРЕСА_2 .

Суду не надано жодних належних доказів того, що ОСОБА_5 було відомо про здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження і він викликався до слідчого, однак не з`явився.

Сам факт направлення повідомлення про підозру на адресу за якою ОСОБА_5 не проживає, не свідчить, що ОСОБА_5 знав, що відносно нього здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження.

Таким чином, суду не надано фактичних даних, котрі із певною вірогідністю давали підстави стверджувати, що ОСОБА_5 знав про досудове розслідування кримінального провадження та ухилився, переховувався від органів досудового розслідування.

Крім того, сама лише тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , без врахування даних про особу підозрюваного, котрий раніше не притягувався дол кримінальної відповідальності та інших даних, які б підтверджували чи давали суду достатніх підстав вважати, що обвинувачений дійсно може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не може бути підставою для обрання тримання під вартою.

Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).
Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
При вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги особу підозрюваногоОСОБА_5 , який має постійне місце проживання в Україні, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
На переконання суду, можливість ОСОБА_5 впливати на свідків, інших підозрюваних, ухилитись від органу досудового розслідування суду, знищити документи чи продовжити свою злочинну діяльність, є лише припущенням сторони обвинувачення, а запобігти вказаним ризикам дасть можливість більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, котрийбуде достатньою гарантією для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. 181 КПК України слідчий суддя,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити Дарвішу Акраму Ахмеду цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати до службового кабінету слідчого, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали закінчується 05.04.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1