ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/494/21 Справа № 711/6732/21Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183, 199 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд в складі:

суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання за участю: прокурора: підозрюваної: захисника: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, освіта середня, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ст. 128 КК України за матеріалами кримінального провадження № 0002304 від 25 серпня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до суду із клопотанням, погодженим прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , внесеним у кримінальному провадженні № 0002304 від 25 серпня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ст. 128 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29 липня 2021 року перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де був переданий батьками на піклування бабусі ОСОБА_7 та дідуся ОСОБА_11 на довгий період часу.
Так у невстановлений в ході досудового розслідування час та день, через те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , нехтуючи своїми обов`язками, залишили без нагляду ОСОБА_10 , який, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння та за невстановлених обставин, в результаті своїх необережних дій, не усвідомлюючи небезпеку через малолітній вік, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми правої скронево-тім`яної ділянки, з ознаками зміщення серединних структур, тобто тяжкі тілесні ушкодження.
В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , виявивши травми у малолітнього онука, спостерігаючи поганий стан його здоров`я, при наявності можливості та обов`язку сповістити працівників охорони здоров`я про спричинення дитині тілесних ушкоджень, нею не скористалися, не вжили жодних заходів для звернення за професійною допомогою до медиків та самовпевнено, не маючи спеціальних знань у галузі медицини, обмежились лише самостійним наданням допомоги. Усвідомлюючи реальну небезпеку для життя дитини, тим самим завідомо залишили без кваліфікованої медичної допомоги онука, який у зв`язку з малолітством перебував у безпорадному стані і не міг вжити заходів до самозбереження до 24 серпня 2021 року, поки останній не втратив свідомість та ОСОБА_7 було викликано швидку медичну допомогу.
Своїми діями ОСОБА_7 , ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, коли той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватись про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило тяжкі наслідки.
25 серпня 2021 року Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області за повідомленням КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» про доставлення ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0002304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.
27 серпня 2021 року Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області за фактом залишення ОСОБА_10 в небезпеці до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0002326 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.
В подальшому матеріали указаних кримінальних проваджень № 0002304 та № 0002326 на підставі ст. 217 КПК України об`єднано із присвоєнням № 0002304.
28 серпня 2021 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.
07 вересня 2021 року здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 доручено слідчому підрозділу вищого рівня слідчому управлінню ГУНП в Черкаській області.
Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 24 серпня 2021 року та від 25 серпня 2021 року; даними медичної довідки КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 24 серпня 2021 року; карткою виклику швидкої медичної допомоги та картою виїзду швидкої медичної допомоги від 24 серпня 2021 року для надання медичної допомоги ОСОБА_10 , аудіозписом виклику швидкої медичної допомоги; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 18 жовтня 2021 року продовжено до трьох місяців.
Внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у двомісячний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: на підставі отриманих висновків судово-медичних експертиз, виникла необхідність призначити комісійну судово-медичну експертизу; призначити стаціонарну судово-психіатричної експертизу підозрюваній ОСОБА_7 та підозрюваному ОСОБА_11 ; отримати і долучити до матеріалів кримінального провадження відповідь на доручення слідчого, наданого в порядку ст. 71 КПК України щодо проведення відповідною оперативно-технічною службою аналізу інформації операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність, оголосити підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_11 кінцеву підозру, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, виконати вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.
Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо з об`єктивних причин, завершення досудового розслідування неможливо, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Обставинами, які перешкоджали проведенню зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій раніше, є тривалість та складність виконання експертиз, а також неможливість призначення одних експертиз, без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення.
Питання по призначенню стаціонарної судово-психіатричної експертизи стосовно підозрюваних не було вирішено до цього часу, оскільки необхідність її призначення була з`ясована після проведення раніше призначених судово-психіатричних експертиз, а саме за їх результатами.
У зв`язку із тривалістю проведення відповідних експертиз, закінчити досудове розслідування у короткий строк є неможливим. Вказані дії не могли бути здійснені та завершені в межах двомісячного строку досудового розслідування у зв`язку зі складністю кримінального провадження, значним обсягом слідчих, процесуальних дій.
Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 згідно з ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси закінчується 29 жовтня 2021 року включно.
На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та є достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нові правопорушення.
Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, а саме:
- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування з підстав тяжкості покарання, змінити місце проживання чи виїхати за кордон;
- ризик незаконного впливу на свідків та експертів в даному кримінальному провадженні (обґрунтовується тим, що частина свідків є сусідами підозрюваної ОСОБА_7 , свідками також є її син та невістка, у зв`язку з чим, вона матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на її користь чи відмови від надання показань);
- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 не з`являтиметься на виклики органу досудового розслідування та суду, оскільки остання вже перебувала в розшуку, знаючи про судові засідання повістки ігнорувала;
- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_7 неодноразово вчиняла адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим наявний ризик вчинення відносно інших громадян нових злочинів чи правопорушень із застосуванням насильства в разі не продовження їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів
Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.
Слідчий у клопотанні також вказала на те, що підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а її вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.
Крім цього у клопотанні також зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із залишенням без допомоги малолітньої дитини, тому вважав за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись такими доводами, слідчий просила продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 листопада 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2021 року клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_21 задоволено.

Продовжено підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 листопада 2021 року.

Судове рішення мотивовано тим, що підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та визнав неможливим застосування до підозрюваної таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Слідчий суддя вважав, що органом досудового розслідування наведені обгрунтовані доводи, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а зокрема це: необхідність в проведенні ряду судових експертиз, в тому числі і судово психіатричної експертизи. Такі доводи, на переконання суду, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 .

Також були враховані аргументи, які зазначені стороною захисту, а саме що ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, одружена, проживає за місцем реєстрації протягом тривалого часу, але вони, на переконання слідчого судді, в порівняні з тими ризиками, які існують, не є такими, які дають підстави для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Судом також не встановлено обставини, які б давали підстави вважати, що підозрювана не може утримуватися в арештному домі/іншому місці утримання осіб під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної ОСОБА_7 -адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0002304 від 25 серпня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до підозрюваної цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання без порушення норм КПК України. Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному випадку є занадто суворим запобіжним заходом та розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України.

Захисник вважає, що підозрюваній ОСОБА_7 було інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, хоча досі досудовим слідством не доведено її безпосередню причетність до вчинення такого злочину.

Крім того у скарзі адвокат наполягає на тому, що такі дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України; з процесуальних документів не зрозуміло обгрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України. До клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обгрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою.

Сторона захисту ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. В ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку із необгрунтованим обранням стосовно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу та жодним чином не доведено недостатності застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання настання ризиків.

Адвокат також зазначає, що при обранні запобіжного заходу в ухвалі суд посилається та бере до уваги доводи слідчого стосовно того, що у випадку не обрання тримання під вартою підзахисна буде здійснювати тиск на свідків, однак така позиція не відповідає дійсності. На момент винесення ухвали суду свідки вже надали покази та допитані, проінформували слідство про будь-яку наявну інформацію з приводу даного кримінального провадження.

На переконання апелянта, беручи до уваги те, що підозрювана раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, вина недоведена, а пред`явлена підозра не обгрунтована та не підтверджена доказами, утримання ОСОБА_7 під вартою незаконне, жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України не доведений.

Виходячи із зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення скаржник вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваної, зважаючи на дані про її особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0002304 від 25 серпня 2021 року за ч. 3 ст. 135 КК України за фабулою: «25 серпня 2021 року до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 16, про те, що 24 серпня 2021 року близько 19 год. 55 хв. бригадою швидкої допомоги з адреси: АДРЕСА_1 , доставлено неповнолітнього ОСОБА_10 , з тілесними ушкодженнями, які отримав в результаті необережності. (ЄО-47218 від 24.08.2021)», - правова кваліфікація ст. 128 КК України.

27 серпня 2021 року змінено кваліфікацію за фабулою: «В ході досудового розслідування кримінального провадження №0002304 від 25 серпня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України встановлено, що події отримання неповнолітнім ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, що мало місце за адресою: АДРЕСА_1 , в діях невстановленої станом на даний момент часу особи, вбачаються ознаки злочину передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України залишення в небезпеці, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, якщо той хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило тяжкі наслідки», - правова кваліфікація ч. 3 ст. 135 КК України.

З витягу з ЄРДР від 25 серпня 2021 року вбачається, що для здійснення даного досудового розслідування призначено слідчих: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , а також прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (а.с. 12-13).

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що малолітній ОСОБА_10 29 липня 2021 року був переданий батьками на піклування бабусі ОСОБА_7 на довгий період часу та перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 , нехтуючи своїми обов`язками, залишила без нагляду малолітнього ОСОБА_10 , який в результаті своїх необережних дій, не усвідомлюючи небезпеку через малолітній вік, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми правої скронево-тім`яної ділянки, з ознаками зміщення серединних структур, що відповідно до наказу № 6 від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_7 , виявивши малолітнього ОСОБА_10 з отриманими травмами, спостерігаючи поганий стан здоров`я, при наявності можливості та обов`язку сповістити працівників охорони здоров`я про спричинення дитині тілесних ушкоджень, нею не скористалася, не вжила жодних заходів для звернення за наданням дитині професійної кваліфікованої медичної допомоги та самовпевнено, не маючи спеціальних знань у галузі медицини, обмежилась лише самостійнім наданням допомоги, усвідомлюючи реальну небезпеку для життя дитини, тим самим завідомо залишила без кваліфікованої медичної допомоги онука, який у зв`язку з малолітством перебував у безпорадному стані і не міг вжити заходів до самозбереження до 24 серпня 2021 року, поки останній не втратив свідомість та нею не було викликано швидку медичну допомогу.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 28 серпня 2021 року, який працює завідувачем відділення анестезіології та інтенсивної терапії в КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», останній повідомив наступне: «24 серпня 2021 року о 19 годині 50 хвилин каретою швидкої медичної допомоги був доставлений малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з адреси: АДРЕСА_1 , діагноз швидкої: струс головного мозку. При госпіталізації дитина була без свідомості, судомний синдром. Увагу привернуло виснаження (виражена худоба) дитини та багаточисленні пошкодження шкіряного покриву різного характеру та давності, особливо надірване ліве ухо, надірваний статевий орган та гематома на півобличчя зліва, виражена підшкірна гематома волосяної частини голови справа та пролежень в ділянці крижової кістки. Гематома виникла 7-10 днів тому».

Згідно висновку рентгенологічного дослідження комп`ютерної томографії головного мозку і черепа від 24 серпня 2021 року, у потерпілого ОСОБА_10 виявлені ознаки: «КТ- ознаки субдуральної гематоми правої скронево-тім`яної ділянки, з ознаками компресії та невираженого зміщення серединних структур. Забою головного мозку, правої лобної ділянки. Набряку м`яких тканин правої скронево-тім`яної зони (не можна виключити хронічну субапоневротичну гематому). Гідронефротичного розширення шлуночків головного мозку без ознак оклюзії. Дилятації зовнішніх лікворних просторів (не можна виключити набряк головного мозку). Періорбітального набряку ліворуч».

Постановою слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_22 від 27 серпня 2021 року у кримінальному провадженні № 0002304 призначено судово-медичну експертизу для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, їх механізму та давності ушкоджень у ОСОБА_10 .

28 серпня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо вони спричинили смерть особи або інші тяжкі наслідки, що караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

Згідно з довідкою директора КНП «Черкаська обласна Дитяча лікарня ЧОР» ОСОБА_30 станом на 30.08.2021 загальний стан ОСОБА_10 19.02.2014 вкрай важкий.

30 серпня 2021 року, старший слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_24 , за погодженням з прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся в суд із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку, що не перевищує 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду від 31 серпня 2021 року, залишеною без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У зв`язку з неможливістю завершити досудове розслідування, як в межах строку обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою так і в межах строків досудового розслідування, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 18 жовтня 2021 року продовжено до трьох місяців.

Слідчим зазначено, що по даному кримінальному провадженню необхідно виконати ряд слідчих дій, а саме: на підставі отриманих висновків судово-медичних експертиз, необхідно призначити комісійну судово-медичну експертизу; призначити стаціонарну судово-психіатричної експертизу підозрюваній ОСОБА_7 та підозрюваному ОСОБА_11 ; отримати і долучити до матеріалів провадження відповідь на доручення слідчого, виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність, оголосити підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_11 кінцеву підозру, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, виконати вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Без проведення зазначених дій, які здійснити раніше було неможливо з об`єктивних причин, завершення досудового розслідування неможливо, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Обставинами, які перешкоджали проведенню зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій раніше, є тривалість та складність виконання експертиз, а також неможливість призначення одних експертиз, без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення.

Під час розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, максимальне покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику переховуванні підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, так як у разі доведеності її вини у вчиненні кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, їй загрожує суворе покарання.

Крім того тяжкість вчиненого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 обґрунтовано підтверджує ризик, що знаходячись на волі вона може вчинити інший злочин.

Отже колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що ризики, вчинення підозрюваною ОСОБА_7 дій, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України існують, не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім та виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою.

Аргументи апеляційної скарги щодо відсутності ризику, передбаченого ч. 3 ст. 177 КПК України, у зв`язку із тим, що всі свідки вже надали покази та допитані, проінформували слідство про будь-яку інформацію з приводу відомих їх обставин у кримінальному провадженні, висновків слідчого судді у частині встановлення ризиків, на які вказує слідчий, не спростовує.

Колегія суддів вважає обґрунтованими викладені в клопотанні слідчого доводи щодо неможливості завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_7 , у зв`язку з необхідністю отримання висновків експертиз, та вчинення інших дій з метою збирання доказів у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя у відповідності з вимогами статей 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, врахувавши тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , конкретні обставини кримінального провадження, доводи, викладені в клопотанні слідчого, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 , а тому ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Крім того апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази надані слідчим є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

При цьому відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Крім того як в судовому засіданні судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваної під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Отже з наведених адвокатом ОСОБА_8 мотивів, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою.

Інших істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2021 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді