ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/732/22 Справа № 202/1178/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження№0000510 та №0000139 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10грудня 2021 року про часткове задоволення заяви адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_10 про повернення речових доказів,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10грудня 2021 року було частково задоволено заяву адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 про повернення речових доказів.
Речові докази - ноутбук «Lenovo» серійний номер №МР11ЕМ42 та ноутбук «МІ» серійний номер 17242/000698854, планшет «Ipad 7707-б» сріблястого кольору, serial DLXNKMZFG5Y2_imei карта пам`яті MicroSD, блокнот із записами, договір оренди житла на 7 аркушах, додаток №1 до договору на 1 арк., додаток №3 до договору на 1 арк., рахунок від 30.06.2018 року на 1 арк., заява на приєднання до договору на ім`я ОСОБА_11 на 1 арк., бланк договору №2 до договору, аркуш з даними особистого кабінету на 1 арк., вентилятор, якізнаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області - повернуто власнику.
Речові докази - причіп автомобільний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з водним мотоциклом реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп автомобільний ПГ-02, номерний НОМЕР_3 , з водним мотоциклом «BOMBARDIER», які передані ГУНП в Дніпропетровській області на зберігання ТОВ «ДИНАСТИЯ-ДНЕПР» - повернуто власнику.
Речові докази - грошові кошти у сумі 2950 доларів США, які знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУНГІ в Дніпропетровській області - повернуто власнику.
Речові докази - грошові кошти у сумі 693 966 гривень, які знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУНП у місті Києві повернуто власнику.
Речові докази - телефон «Самсунг» чорного кольору з 2-ма іmеі (в кожному по 15 нулів); телефон чорного кольору марки «Ксіомі» іmеі: НОМЕР_4 , іmеі: НОМЕР_5 ; телефон чорного кольору марки «Ксіомі» іmеі: НОМЕР_6 , ітеі: НОМЕР_7 ; телефон чорного кольору марки «Ксіомі» іmеі:98120 ітеі:98138; ноутбук «Lenovo»80MJ SMP1 1ERTG з зарядним пристроєм, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області - повернуто власнику.
Речові докази - грошові кошти у сумі 9500 доларів СІША, які заходяться на зберіганні УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області - повернуто власнику.
У поверненні речових доказів ОСОБА_7 , а саме грошових коштів у сумі 1 043 734 гривні, які знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУГІГІ у місті Києві - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про повернення речових доказів ОСОБА_7 , а саме грошових коштів у сумі 1 043 734 гривні, які знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУГІГІ у місті Києві.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання адвоката ОСОБА_6 у вищезазначеній частині задовольнити.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
В обгрунтування своїх вимог зазначає, що в проваджені СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0000510 від 01.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.311, ч. 3 ст.311, ч. 3 ст. 313, ч.1 ст.309, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст.311, ч.3 ст.311 КК України та ОСОБА_12 за ч.2 ст.311, ч.3 ст.311 КК України, що було об`єднано з кримінальним провадженням №0000259 від 21.09.2018 року.
Під час проведення досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2019 року про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0000259 від 21.09.2018 року у домоволодінні по АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вилучено майно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в ході обшуку з 01.03.2019 року по 02.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 виявлені та вилучені, у тому числі: грошові кошти в сумі 693 966 гривень, 2950 доларів США, що належать ОСОБА_8 , та грошові кошти у сумі 1 043 734 гривень, що належать ОСОБА_7 , які передані в подальшому на зберігання до УФЗБО ГУНП міста Києва та в Дніпропетровській області.
Постановою слідчого від 02.03.2019 року в рамках кримінального провадження №0000259 від 21.09.2018 року грошові коштів в сумі 1 737 700 грн та 2950 доларів США, вилучені під час обшуку у домоволодінні по АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , визнані речовими доказами та їх передано на зберігання до УФЗБО ГУНП у м. Києві.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.03.2019 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000259 від 02.03.2019 року, на належне ОСОБА_8 та ОСОБА_7 майно, вилучене зокрема в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 та домоволодіння по АДРЕСА_1 відмовлено в накладенні арешту на грошові кошти що вилучені під час обшуку.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 12.04.2019 року зобов`язано слідчий відділ Подільського управління поліції ГУНП у м.Києві повернути вилучені під час обшуку 01-02 березня 2019 року грошові кошти у розмірі 1 043 734 гривень ОСОБА_7 .
Також апелянт зазначає, що оскільки ОСОБА_7 не мала у кримінальних провадженнях №0000510 від 01.03.2017 та №0000259 від 21.09.2018 року жодного процесуального статусу; законність набуття вилучених коштів була підтверджена договорами купівлі- продажу нерухомого та рухомого майна; вироком суду до зазначених грошових коштів не застосовано спеціальну конфіскацію або конфіскацію майна як виду покарання; у розглянутій справі не має потерпілої сторони та вимог щодо відшкодування шкоди; судом під час винесення вироку не визначено знищити або звернути в дохід держави вищезазначене майно; а також те, що на сьогоднішній день немає законних підстав утримувати належні ОСОБА_7 грошові кошти у слідчого або прокурора в рамках кримінального провадження, з метою недопущення порушення права власності було подано до суду першої інстанції клопотання про повернення зазначених грошових коштів, але суд безпідставно, на думку адвоката, відмовив у задоволенні клопотання в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року відповідає вказаним вимогам, а доводи апелянта щодо неправомірної відмови в задоволенні клопотання про повернення речових доказів є безпідставними.
Згідно з п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніву і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Як витікає з положень п. 4 ч.2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» № 11 від 21.12.1990 року визначено, що суди, крім іншого, вправі вирішувати питання про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду та про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань.
На думку апеляційного суду, вищезазначених вимог чинного законодавства суд першої інстанції дотримався належним чином.
Так, апеляційним переглядом встановлено, що Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.05.2021 року було ухвалено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 311 КК України, ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 311 КК України, ОСОБА_14 , за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.09.2021 року вирок Індустірального районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2021 року змінено в частині призначення покарання. ОСОБА_8 було постановлено вважати засудженим за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. ОСОБА_10 було засуджено за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 311 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25.05.2021 року було не в повному обсязі вирішено долю речових доказів, у зв`язку з чим адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_9 звернулися до вказаного суду з клопотанням про повернення речових доказів, яке було задоволено частково, а саме відмовлено лише в частині повернення речових доказів ОСОБА_7 , яка є співмешканкою ОСОБА_8 , а саме грошових кошті у сумі 1 043 734 гривень, які знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУГІГІ у місті Києві.
Відмовляючи у зазначеній частині в задоволенні клопотання сторони захисту суд в основу свого висновку поклав ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року, наявну в матеріалах кримінального провадження, в якій зазначено, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.02.2019 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого були вилучені грошові кошти у розмірі 1 737 700 гривень та 2950 доларів США, договір оренди житла, укладений між власником житла ОСОБА_15 та ОСОБА_7 на оренду будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Також слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 не має у кримінальному провадженні 0000259 жодного процесуального статусу, вилучена частина коштів в межає наданих доказів набула статус тимчасово вилученого майна відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, оскільки дозвіл на їх відшукання в ухвалі на проведення обшуку не надавався та вилучене майно не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу. До того ж, слідчому судді прокурором не надано доказів того, що на вилучене майно накладено арешт ухвалою слідчого судді. Натомість адвокатом було надано договори купівлі - продажу нерухомого та рухомого майна ОСОБА_7 , які підтверджують походження частини вилучених під час обшуку коштів на загальну суму 1 043 734 грн.
Таким чином Індустріальний суд м. Дніпропетровська дійшов висновку, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року слідчий відділ Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві було зобов`язано повернути вилучені під час обшуку 01-02 березня 2019 року грошові кошти у розмірі 1 043 734 гривні гривень власнику, тобто вже прийнято процесуальне рішення, яким вирішено питання про долю речового доказу - грошових коштів у розмірі 1 043 734 гривень, тому підстав для дублювання вирішення того ж самого питання відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання в тій частині, в якій дане судове рішення оскаржується адвокатом ОСОБА_6 в апеляційному порядку, оскільки дійсно в даному випадку питання, означене апелянтом в своїй скарзі, вже було предметом судового розгляду та вирішено ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року, і доводи апелянта цього висновку не спростовують, нових обставин, які б об`єктивно могли свідчити про необхідність задоволення клопотання, місцевому суду не було надано, як не було їх надано і суду апеляційної інстанції, а стосовно невиконання судового рішення мають бути застосовані важелі дещо іншого правового механізму, аніж оскарження в апеляційному порядку вірної по суті ухвали суду першої інстанції.
Таким чином, оскаржуване рішення суду про часткове задоволення клопотання про повернення речових доказів не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування, як і підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10грудня 2021 року про часткове задоволення заяви адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_10 про повернення речових доказів - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

_____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4