Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1884/2021 Справа № 641/7955/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

затриманого ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, росіянина, не одруженого, раніше не судимого на території України, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з клопотанням про тимчасовий арешт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній перебуває у міжнародному розшуку каналами МОКП Інтерполу.

Як вбачається із клопотання, 20.10.2021 о 15:20 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України слідчим ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП у Харківській області, на території Міжнародного аеропорту Харків за адресою: м. Харків, вулиця Ромашкіна, 1, затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159, ст. 196 (шахрайство) Кримінального кодексу Російської Федерації.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_6 від компетентних органів Російської Федерації 18.07.2018 його оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерполу.

Ордер на арешт (без номеру) від 10.05.2018 виданий Таганським судом м. Москви Російської Федерації.

Інкриміноване ОСОБА_6 правопорушення кваліфікуються за частиною 4 статті 159 КК РФ, що відповідає частині 4 статті 190 КК України, яка є екстрадиційною, оскільки санкція вказаної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року, а також статтею 196 КК РФ, що відповідає статті 219 КК України.

Строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння відповідно до ст. 49 КК України не закінчилися.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини, що вказані у ньому.

Затриманий ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заперечував щодо спрощеної процедури та згоди на екстрадиційний арешт посилаючись на те, що ніякого кримінального правопорушення (злочину) на території Російської Федерації, він не вчиняв. Вказував на те, що на території Російської Федерації його незаконно переслідують та він має намір звертатися до компетентних органів державної влади України для вирішення питання про надання йому політичного притулку. Крім того, зазначив, що він проживає на території України та має цивільну дружину, яка вагітна та просив не застосовувати тимчасовий арешт, а застосувати альтернативну міру запобіжного заходу.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що відсутні правові підстави щодо застосування тимчасового арешту у відношенні до ОСОБА_6 . Також, вказувала на те, що затриманий ОСОБА_6 не вчиняв на території Російської Федерації жодного кримінального правопорушення (злочину).

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника адвоката ОСОБА_4 , затриманого ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до наданих прокурором матеріалів, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ст. 196 (шахрайство) Кримінального кодексу Російської Федерації.

Крім того, у відношенні ОСОБА_6 , 10.05.2018 виданий ордер на арешт Таганським судом м. Москви Російської Федерації.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_6 від компетентних органів Російської Федерації 18.07.2018 його оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерполу.

Протокол про затримання особи від 20.10.2021 року складений у присутності двох понятих, у відповідності до чинного законодавства, також було залучено захисника ОСОБА_4 , яка була присутня при складанні протоколу, про що свідчить складений протокол та проставлені захисником підписи. Зауважень щодо змісту та порядку складання протоколу від захисника ОСОБА_4 та затриманого ОСОБА_6 не надходило.

Частина 1 статті 583 КПК України закріплює, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 583 КПК України до клопотання додаються:

1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію);

2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави;

3) документи, що підтверджують особу затриманого;

4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).

До клопотання прокурором додані матеріали, які підтверджують особу ОСОБА_6 та документи, що містять дані про вчинення ним злочину на території іноземної держави та обрання запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, що відповідає вимогам ст. 583 КПК України.

Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленим законом.

При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту до затриманої особи суддя не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів та не вирішує питання про звільнення особи від покарання призначеного вироком суду іноземної держави, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового слідства іноземних держав, які підтверджують факт підозри або обвинувачення особи у вчиненні злочину, а також її перебування у розшуку.

Згідно ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12 (оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони), і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи. Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 541 КПК України, тимчасовий арешт - це взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений КПК України або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).

Крім того, тимчасовий арешт за своєю правовою природою є спеціальним запобіжним заходом, який застосовується виключно у межах міжнародно-правового співробітництва компетентних органів держав, що стосується видачі осіб відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1994 року.

Так, відповідно ст. 56 вищезазначеної Конвенції Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання. Видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року або більш тяжке покарання.

Згідно ч. 1 ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1994 року особа, видача якої потрібна, за клопотанням може бути узята під варту і до одержання вимоги про видачу. У клопотанні повинно бути посилання на постанову про узяття під варту або на вирок, що вступив у законну силу, і вказівка на те, що вимога про видачу буде представлена додатково. Клопотання про узяття під варту до одержання вимоги про видачу може бути передано поштою, телеграфом, телексом або телефаксом.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 16 від 08 жовтня 2004 року «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з екстрадицією» при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.

На момент розгляду клопотання про тимчасовий арешт, суду надано належні документи, що підтверджують особу затриманого, які надали можливість пересвідчитись у тому, що особа, яка затримана, та яка перебуває в міжнародному розшуку у зв`язку з пред`явленням обвинувачення на території Російської Федерації, є одним і тим же громадянином.

Підстав для не застосування тимчасового арешту в ході розгляду клопотаня судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для дотримання балансу інтересів фізичної особи (затриманого) та держави, на підставі ч. 1 ст. 583 КПК України застосувати тимчасовий арешт щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 40 діб.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 582, 583 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати тимчасовий арешт до затриманого, громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 40 (сорок) діб.

Строк тимчасового арешту рахувати з моменту затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто з 15.20 год. 20.10.2021 року.

Ухвала слідчого судді діє протягом 40 (сорока) діб, до 15.20 год. 28.11.2021 року.

Затриманого громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримувати в ДУ «Харківській слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1