МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2043/20
Провадження № 1-кп/945/235/21
Вирок
Іменем України

22 вересня 2021 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 03 жовтня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта неповна середня, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та 08 жовтня 2020 року визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, 17.08.2020 приблизно о 18 годині, з дозволу власника, перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , де у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння майном, і ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачивши суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_5 ліг спати в іншій кімнаті, діючи повторно, таємно викрав шліфувальну машинку ИНТЕРСКОЛ УШМ-230/2300М, вартістю 779 грн.
Крім цього, 19.08.2020 приблизно о 20 годині ОСОБА_4 , з дозволу власника, перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , де у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння майном, і ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачивши суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_5 ліг спати в іншій кімнаті, діючи повторно, таємно викрав електричний точильний станок, вартістю 500 грн. Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1279 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений показав суду, що у серпні 2020 року, точних дат він не пам`ятає, він неодноразово перебував у домоволодінні ОСОБА_5 , де вони проводили час разом. ОСОБА_5 ліг спати, а ОСОБА_4 здійснив крадіжки шліфувальної машинки та станку. ОСОБА_4 станок продав, а шліфувальну машинку повернув власнику. ОСОБА_4 було соромно за свій вчинок, він вибачався перед потерпілим.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Виконавши дії передбачені ст. 349 КПК України та з`ясувавши, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши особливості оскарження, при викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_4 за обома епізодамислід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 проживає з матір`ю, братом, сестрою та племінниками, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває; на момент вчинення злочину не судимий, в силу ст. 89 КК України.

Відповідно до досудової доповіді, наданої органом пробації на запит суду, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється, як середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставину яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, а тому відсутні законодавчі перешкоди для застосування до засудженого інституту умовного звільнення і наявна можливість досягти мету виправлення засудженого без його ізоляції від суспільства, суд вважає, що відносно ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді обмеження волі з одночасним встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередженню вчинення нових злочинів.
Крім цього, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 слід визначити остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком, та за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року (за епізодом середини липня 2020 року), із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України щодо переведення менш суворого виду покарання (240 годин громадських робіт) у більш суворий (обмеження волі).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні слід вважати повернутими власнику.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів на суму 1307 грн. 52 коп., які підтверджені документально та, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком, та за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2020 року, із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) років 30 (тридцяти) днів обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- кутову шліфувальну машинку ИНТЕРСКОЛ УШМ-230/2300М, - залишити ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 1307 грн. 52 коп.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

22.09.2021