№ 1-кп/337/27/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Колегія суддів Хортицького районного суду м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та клопотання ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, за кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України

встановила:
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22-00 години до 07-00 години, ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21-00 години до 06-00 години, строком на 60 днів, мотивуючи наявністю ризиків передбачених п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 повністю підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора. Вказав, що йому хотілось би переведення на особисте зобов`язання оскільки він нічого не порушував, не вважає себе винуватим, нікуди збігати не збирається.

Захисник ОСОБА_9 підтримала позицію підзахисного, вважає, що у клопотанні прокурора необхідно відмовити, оскільки заявлені прокурором ризики є лише припущеннями. Вказала, що її підзахисний жодних порушень не допускав за два роки розгляду справи. Просить обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора у повному обсязі. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що в нього дружина перебуває на 36 тижні вагітності, потребує догляду та оперативної реакції у випадку зміни самопочуття, йому необхідно мати змогу потрапити до аптеки в будь-який час. Також він працює екскаваторником та має можливість працювати у нічні зміни, щоб заробити більше грошей, так як він є єдиним годувальником у сім`ї.

Захисник ОСОБА_10 підтримав позицію підзахисного. Вважає за можливе застосування особистого зобов`язання. Також вказав, що його підзахисний переведений на графік роботи, у тому числі з нічними змінами, та його підзахисний за час перебування під домашнім арештом, порушень не мав.

Прокурор заперечував проти клопотань обвинувачених і їх захисників, вказуючи на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу.

Також вказав, що графік роботи повинен підлаштовуватися під режим запобіжного заходу а не навпаки.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав прокурора, наполягав на продовженні запобіжних заходів.

Вислухавши пояснення учасників, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому у тому числі залишати житло у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо клопотань обвинувачених і сторони захисту про зміну запобіжних заходів на особисте зобов`язання.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, позбавляє обвинувачених можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема, перешкоджанню кримінальному провадженню.

Суд вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Посилання на факт не порушення обов`язків обвинуваченими, та їх виконання, як на один із чинників заперечень проти клопотання прокурора, суд сприймає критично, так як сам по собі запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, стимулює обвинувачених на виконання процесуальних обов`язків, бо у протилежному випадку, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і обвинувачені це усвідомлюють.

Наявність вагітної дружини, у ОСОБА_7 , і можливість переведення на графік роботи у нічний час у ОСОБА_8 , не є перешкодою у продовженні строку застосування запобіжного заходу.

Крім того, за наявності поважних причин, в тому числі обумовленими медичними рекомендаціями лікаря, ОСОБА_7 має право звертатись до суду за дозволом на залишення житла у нічний час, що дозволить належним чином реалізувати його права.

Наявність же зміни життєвих обставин у обвинуваченого ОСОБА_8 , стороною захисту жодними новими доказами суду не підтверджено.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжних заходів, суд виходить також з того, що суду не надано належних доказів того, що перестали існувати ризикипередбачені п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, також виходить із особи обвинувачених, та самих обставин кримінального правопорушення у яких вони обвинувачуються, зважає на можливість з метою уникнення від покарання переховуватися від суду.

Колегія суддів вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

Колегія суддів також приходить до висновку, що обґрунтованим, правомірним та доцільним задля забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як інші заходи, на даний час, в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 181, 331, 392 КПК України, колегія суддів , -
УХВАЛИЛА:
Клопотання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходівзадовольнити.
Продовжити застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною у період з 22-00 години до 07-00 години ранку наступного дня, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , до 01 квітня 2022 року (включно).
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим поза межами судового засіданні за кримінальним провадженням.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Продовжити застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною у період з 21-00 години до 06-00 години ранку наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 01 квітня 2022 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим поза межами судового засіданні за кримінальним провадженням.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту, покласти на начальника ВП №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2