Справа № 191/1523/20
Провадження № 1-кп/191/159/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000601 від 05.05.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.02.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт;
-18.09.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389 КК України до 2 місяців 16 днів арешту, звільнився по відбуванню покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі в судовому розгляді прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 16.04.2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , з метою позичити грошей для придбання спиртного прийшли до своєї спільної знайомої ОСОБА_6 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 .
Після того як ОСОБА_6 , в ході бесіди, відмовилася позичити гроші та ОСОБА_3 , перебуваючи в зальній кімнаті вказаного домоволодіння, на тумбочці побачив мобільний телефон «Neffos ТР7031 А» в корпусі чорно-сірого кольору та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 і він визначив вказаний мобільний телефон об`єктом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_3 , 16.04.2020 року приблизно о 19 годині 10 хвилин, скориставшись тим, що ОСОБА_6 вийшла із зальної кімнати, а ОСОБА_5 не спостерігає за його діями, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений та таємне, повторне викрадення чужого майна та звернення на свою користь, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з тумбочки взяв мобільний телефон «Neffos ТР7031А» в корпусі чорно-сірого кольору, який поклав до кишені своєї куртки.
В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №1941/20 від 14.05.2020 року на суму 1329 грн. 05 коп.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце, у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть №522 від 15.12.2020 року.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України - суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Сума матеріальних збитків, які спричиненні кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 складає 1329, 05 грн.
Цивільний позов потерпілою до початку судового розгляду не заявлявся, матеріальний збиток відшкодований шляхом повернення викраденого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення із корисних мотивів.
Пом`якшуючі покарання обставини для обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України щире каяття.

Обтяжуючі покарання обставини для обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.75 КК України. Суд вважає, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта ОСОБА_7 .
Також суд вважає необхідним вирішити питання стосовно речових доказів у справі у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 ( двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2( два) роки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази:

-мобільний телефон «Neffos ТР7031А» в корпусі чорно-сірого кольору, с/н : НОМЕР_1 (а.с.31, т.2), який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили - залишити у володінні власника.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь експерта ОСОБА_7 (номер ОКПП НОМЕР_2 , розрахунковий рахунок НОМЕР_3 ) процесуальні витрати за проведення експертизи №1941/20 від 14.05.2020 року в сумі 300 ( триста) гривень;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1