Справа № 346/3100/21
Провадження № 1-в/346/140/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
засудженого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника ДУ «Коломийська ВК-41» ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в режимі відеоконференції скаргу засудженого ОСОБА_3 на рішення адміністративної комісії ДУ «Коломийська ВК-41» та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий строк, -

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2021 року засуджений Любас, звернувся до суду із вказаною скаргою в якій зазначив, що рішенням адміністративної комісії ДУ «Коломийська ВК-41» від 01 липня 2021 року йому відмовлено у задоволенні пільг, у зв`язку із допущеними раніше порушеннями режиму утримання.
З вказаним рішенням не погоджується у зв`язку із тим, що під час відбування покарання у ДУ «Коломийська ВК-41» ним допущено одне правопорушення, за яке накладено дисциплінарне стягнення догану, яке на даний час погашено, щодо інших правопорушень які накладені в період відбування покарання в Російській Федерації вважає, що вони накладені за признаками дискримінації по націлнальній ознаці, що не може перешкоджати його умовно-достроковому звільненню.
Зазначає, що перебуваючи в у виправній колонії ВК-5 с. Старуево Красноярського краю він піддавався дискримінації як громадянин України та українець за національностю. У зв`язку з такими утисками та предвзятим відношенням російських державних органів, які відають системою виконання покарань та контролю за нею, у 2018 році звернувся із скаргою на протиправні дії держави Росія до Європейського суду з прав Людини, звідки отримав відповідь, про те, що його скарга прийнята до розгляду і буде розглянута при першій можливості. Крім того, з приводу дискримінаційних методів впливу звертався зі скаргами до прокуратури та уповноваженого з прав людини Російської Федерації, у зв`язку із чим зазнавав додаткових переслідувань з боку адміністрації колонії в якій утримувався та отримував нові стягнення за неіснуючі правопорушення.
Засуджений вказує, що він сумлінно виконує законні вимоги персоналу установи, бере участь в реалізації програм виховного впливу на засуджених, не конфліктний, підтримує контакти із родичами та друзями, матеріальну шкоду завдану злочином відшкодував у 2019 році, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаюється.
Однак, адміністративною комісією при винесенні оскаржуваного рішення вказаних обставин до уваги не прийнято.
Зважаючи на вищенаведене просить визнати рішення адміністративної комісії незаконним та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк, оскільки таке право ним набуто, в зв"язку з відбуттям визначеного законом строку.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 скаргу із вказаних підстав підтримали.
Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення скарги не заперечив, а при звільненні засудженого умовно-достроково покладається на позицію суду. Вважає, що ОСОБА_7 дуже нетривалий час працює і мав ряд дисциплінарних стягнень за період відбування покарання.
Представник ДУ «Коломийська ВК-41» в судовому засіданні із вимогами засудженого погодився та зазначив, що на даний час ОСОБА_7 має постійне місце праці та довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що подання слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 , громадянин України з 21 липня 2016 року відбуває покарання за вироками судів Російської Федерації, де він був засуджений до покарання сім років два місяці позбавлення волі.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2017 року вироки судів Російської Федерації приведено у відповідність до законодавства України та визначено, що ОСОБА_7 засуджено за статтями КК Російської Федерації, які відповідають ст.ст. 186 ч.3 та 187 ч. 4, ч. 1 ст. 15 , ч. 1 ст. 309, 71 КК України на строк сіфм років два місяці позбавлення волі.
Ухвалою Емельянського районного суду Красноярського краю, Російської Феддерації від 04 липня 2019 року, засудженого ОСОБА_7 передано для подальшого відбування покарання до ДУ «Коломийська ВК-41, де він відбуває покарання з 21 вересня 2020 року.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12 травня 2021 року засудженому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2014 року по 10 лютого 2015 року та з 08 по 18 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі, що складає десять місяців двадцять днів.
Згідно характеристики засудженого від 01 липня 2021 року складеної начальником відділення СПС №1 ОСОБА_9 , Любас перебуває в місцях позбавлення волі з 21 липня 2014 року. Під час тримання у ВК-№ 5 м. Старцево Краснодарського краю РФ допускав порушення вимог режиму утримання, за що на нього на нього накладено вісім дисциплінарних стягнень, які на даний час погашені, заохочення не оголошувалися.
З 21 вересня 2020 року ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Коломийська ВК-41», за час відбування покарання допускав порушення, за що на нього накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашено, оголошено одне заохочення. Засуджений залучається до виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань, до виконання вимог та завдань ставиться сумлінно, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Не конфліктний, врівноважений, підтримує зв`язок із рідними, вину у вчиненому злочині визнав.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 , йому оголошено одне заохочення мав дев`ять стягнень, які на даний час погашено.
Щодо посилань прокурора на не працевлаштованість засудженого суд бере до уваги дані вказані у характеристиці останнього, відповідно до якої ОСОБА_7 працевлаштований на посаді завідувача лазні-пральні, до роботи відноситься добросовісно, проявляє розумну ініціативу (а.с. 18).
Виходячи із дослідженого суд вважає обгрунтованими вимоги скарги засудженого на рішення комісії установи про відмову в застосуванні до нього більш м"якого покарання згідно вимог ст. 82 КК України станом на травень 2021 року, оскільки не погашених стягнень у нього не було, а відбутий ним строк складав більше двох третин призначеного строку покарання.
Враховуючи відбутий термін покарання більше трьох четвертин призначеного строку покарання, наявність заохочення за період відбування покарання, позитивну характеристику, визнання вини, відсутність виконавчих листів, працевлаштування та беручи до уваги, що більшість із накладених за період відбування покарання стягнень на засудженого відносяться до часу його перебування у колонії на території Російської федерації, що видно із матеріалів його особової справи, у зв`язку із дискримінаційним ставленням через його українське громадянство, з приводу чого на даний час розглядається його скарга до держави Росія у Європейському суді з прав людини, суд вважає за можливе застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від невідбутого покарання, оскільки він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі наведеного та ст.ст. 81, 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовільнити.
Визнати незаконним рішення комісії Державної установи "Коломийська виправна колонія (№ 41) від 20 травня 2021 року про відмову в застосуванні до засудженого ОСОБА_3 ст. 82 КК України про застосування більш м"якого покарання.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково від невідбутої частини покарання один рік один місяць двадцять чотири дні, позбавлення волі.
Ухвала підлягає до негайного виконання і може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів, засудженим з часу отримання копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Суддя: ОСОБА_1