Справа № 559/1640/21
Провадження № 1-кп/559/241/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000249 по обвинуваченню
ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: с. Верба, Дубенського району, Рівненської області, українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України
за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченої ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , 21 червня 2021 року о 18 год. 01 хв., перебуваючи поблизу магазину «Ніно», що по вул. Набережна, с. Стовпець, Дубенського району Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно нанесла потерпілій ОСОБА_5 , яка лежала на землі, долонею правої руки 4 удари в обличчя, а саме по 2 удари в ділянки правого та лівого очей ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді параорбітальних гематом обох очей, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у інкримінованому їй кримінальному проступку визнала повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети їх вчиненняповністю відповідають дійсності. При цьому, надала покази про те, що 21 червня 2021 року близько 18 год. між нею та її знайомою ОСОБА_6 на грунті неприязних відносин виник словесний конфлікт з приводу негативної поведінки останньої. У відповідь на її зауваження потерпіла почала негативно висловлюватися на її адресу. Такої образи вона не стала терпіти, та підійшовши до автомобілія, в якому , на той час, знаходилася потерпіла, витягнула її за волосся, внаслідок чого остання впала на землю на правий бік. Тоді вона правою ногою нанесла їй один удар в живіт та після чого нанесла по два удари долонею правої руки в ділянку очей. Більше ударів не завдавала.
У скоєному розкаялася, запевнила, що повністю усвідомила протиправність своїх дій. Просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні дала покази про те, що 21 червня 2021 року близько 17 год. вона разом з чоловіком та дітьми перебували у с. Стовпець, Дубенського району поблизу магазину «Ніно». В момент конфлікту, що виник між нею та обвинуваченою, вона сиділа у їхньому автомобілі на водійському сидінні. До неї підійшла ОСОБА_7 та почала негативно висловлюватися на її адресу та ображати її та їхніх дітей. Із якої причини вона так себе поводила, їй не відомо. В свою чергу вона також почала висловлюватися до ОСОБА_8 ненормативною лексикою для того, щоб себе захистити, однак обвинувачена відчинивши водійську дверку, взяла двома руками її за волосся та виштовхала із автомобіля, внаслідок чого вона впала на землю та лежала на правому боці. Тоді ОСОБА_7 правою ногою нанесла їй один удар в живіт, після чого почала наносити удари правою долонею їй в обличчя, а саме в ділянку очей. Ударів було близько 5, точну кількість сказати не може. Після вказаних ударів вона відчула різку біль в очах та, в подальшому, з`явились гематоми.
На даний час будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої немає. При обранні міри покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду.

Оскільки викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення обвинувачена не оспорює, повністю їх визнала, тому, з урахуванням позиції обвинуваченої, потерпілої та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченими, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю та її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України - як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує, що останньою вчинено кримінальний проступок, особу обвинуваченої, яка є не судимою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно наданих матеріалів за місцем проживання характеризується позитивно, повного визнання вини обвинуваченою у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст 100 КПК України. Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- DVD-R диск із вмістом в ньому відеоматеріалу по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , що мало місце 21 червня 2021 року близько 18 год. поблизу магазину «Ніно», що в с. Стовпець, Дубенського району залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1