Справа № 305/292/22
Номер провадження 1-кс/305/67/22
УХВАЛА

16.02.2022. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000099 від 14.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 13.02.2022 року близько 22:00 години в с.Ділове по вул. Центральній Рахівського району Закарпатської області, працівниками ГРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області під час поверхневого огляду в автомобілі марки ВАЗ 2121-Нива д.р.н НОМЕР_1 , червоного кольору, яким керував ОСОБА_5 , в салоні автомобіля між передніми сидіннями було виявлено предмет, схожий на холодну зброю - телескопічний кийок та предмет схожий на вогнепальну зброю - пістолет Макарова, які останній зберігав без передбаченого на це дозволу. Під час виїзду на місце події проведений огляд місця події, зокрема огляд даного транспортного засобу, під час якого ОСОБА_6 видав предмети, схожі на холодну зброю- телескопічний кийок, який вилучено та поміщено в спецпакет №SUD4025119 та вогнепальну зброю - пістолет, який вилучено та поміщено в спецпакет №7153540, а також транспортний засіб марки ВАЗ 2121 - Нива д.р.н. НОМЕР_1 червоного кольору. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2121-Нива д.р.н НОМЕР_2 червоного кольору, вказаний автомобіль на праві власності належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_1 . Вказані предмети постановою слідчого від 14.02.2022 визнано речовими доказами, для їх подальшого детального огляду, а також проведення судових експертиз, у зв"язку з тим, що вилучені предмети можуть бути холодною та вогнепальною зброєю, а транспортний засіб використовувався як знаряддя злочину. У зв"язку з чим просив, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, накласти арешт на тимчасово вилучене майно у спосіб заборони користуватися та розпоряджатися майном, а саме автомобілем марки ВАЗ 2121 - Нива д.р.н НОМЕР_1 червоного кольору, який перебуває у володінні ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 та на праві власності належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор в судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про розгляд клопотання.

Володілець ОСОБА_5 та власник ОСОБА_7 автомобіля марки ВАЗ 2121-Нива д.р.н НОМЕР_1 , в судове засідання не з"явилися, були належним чином повідомлені про розгляд клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши подане клопотання, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000099 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України ( носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу), внесені уповноваженою особою до ЄРДР- 14.02.2022.

З витягу вбачається, що 13.02.2022 року близько 22:00 години в с.Ділове по вул. Центральній Рахівського району Закарпатської області, працівниками ГРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області під час поверхнево огляду в автомобілі марки ВАЗ 2121-Нива д.р.н НОМЕР_1 , червоного кольору, яким керував ОСОБА_5 , в салоні автомобіля між передніми сидіннями було виявлено предмет, схожий на холодну зброю - телескопічний кийок та предмет схожий на вогнепальну зброю - пістолет Макарова, які останній зберігав без передбаченого на це дозволу. Під час виїзду на місце події проведений огляд місця події, зокрема огляд даного транспортного засобу, під час якого ОСОБА_5 *. видав предмети, схожі на холодну зброю- телескопічний кийок, який вилучено та поміщено в спецпакет №SUD4025119 та вогнепальну зброю - пістолет, який вилучено та поміщено в спецпакет №7153540, а також транспортний засіб марки ВАЗ 2121 - Нива д.р.н. НОМЕР_1 червоного кольору. Вказані предмети постановою слідчого від 14.02.2022 визнано речовими доказами.

Також, встановлено, що автомобіль марки марки ВАЗ 2121-Нива д.р.н НОМЕР_2 червоного кольору, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_1 . На час виявлення кримінального правопорушення даний автомобіль фактично перебував у користуванні ОСОБА_5 .

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.
При цьому, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Згідно ст.132 ч.3 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, потреби досудового слідства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про яке йдеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого подано клопотання.

Згідно ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної статті, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні слідчого ОСОБА_3 не зазначено про наявність жодної мети ( ризику), що передбачений абзацом 2 частини 1 ст.170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

У клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що не застосування заборони або обмеження користування, а також розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.

Крім того, досудове розслідування проводиться за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, як носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу , відтак не є домірним накладенню арешту на вказаний автомобіль.

Враховуючи вищевикладене і доводи клопотання слідчого, слідчий суддя вважає, що в розумінні вимог ст.132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, тому наведені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме автомобіля марки ВАЗ 2121 - Нива д.р.н НОМЕР_1 червоного кольору, який перебуває у володінні ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 та на праві власності належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_1 , відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1