У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002492 від 15.10.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2021 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002492 від 15.10.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.286 КК України.

Встановлені досудовим розслідування фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення згідно поданого клопотання:

СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002492 від 15.10.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 14.10.2021 року близько 23 год. 00 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи вантажним автомобілем марки «DAF XF95.430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE SDP27» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по 83 км + 680 м, автодороги Київ-Одеса в напрямку до м. Одеса на території Білоцерківського району, Київської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який вів велосипед та перетинав проїзну частину справа наліво відносно руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Білоцерківської МЛ№2.

14.10.2021 року було оглянуто вантажний автомобіль марки «DAF XF95.430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE SDP27» д.н.з. НОМЕР_2 , під час огляду вказаного автомобіля було виявлено механічні ушкодження у вигляді розбитого переднього правого бампера з правого боку, розбита передня права блокфара.

На підставі викладеного, для проведення в подальшому інженерно-технічних експертиз та за для проведення інших слідчих дій з вказаним автомобілем, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, а також для збереження слідової інформації залишеної внаслідок ДТП на вищевказаному вантажному автомобілі з напівпричепом, який має значення для кримінального провадження в органу досудового розслідування виникла потреба у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання в повному обсязі.

Власник вилученого транспортного засобу ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо накладення арешту на її майно.

Правове обґрунтування рішення:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Внесене прокурором клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею були враховані вимоги п.п. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Так, слідчим суддею було встановлено, що 14.10.2021 року в порядку ст. 237 КПК України, старшим слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на 83 км + 680 м автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Одеса на території Білоцерківського району Київської області в результаті наїзду на пішохода ОСОБА_6 . В ході даного огляду було виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «DAF XF95.430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE SDP27» д.н.з. НОМЕР_2 .

Вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 14.10.2021 року вантажний автомобіль з напівпричепом, які належить згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ОСОБА_4 , постановою старшого слідчого Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 15.10.2021 визнано речовим доказом та поміщено на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Матросова, буд.48А.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.10.2021 року, є збереження речового доказу та запобігання його знищенню, перетворенню, відчуженню чи приховуванню від органів досудового розслідування. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а також необхідністю проведення інженерно-технічної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди майно шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, до проведення необхідних слідчих дій по вказаному вантажному автомобілю з напівпричепом.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час огляду місця події майно доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002492 від 15.10.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 14.10.2021 за адресою: 83 км +680 м автодороги Київ - Одеса на території Білоцерківського району Київської області, а саме: вантажний автомобіль марки «DAF XF95.430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE SDP27» д.н.з. НОМЕР_2 , які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 належать ОСОБА_4 .

Арештом визначити заборону відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном для власника ОСОБА_4 .

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню старшим слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт та забезпечення його схоронності.

Ухвала підлягає виконанню з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року про «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1