Провадження 1-кп/193/64/22
В И Р О К
іменем України

23 лютого 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Софіївка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000135 від 18 жовтня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого (неофіційно працюючого автослюсарем в с. Лісопитомник Криворізького району), зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 13.09.2021 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік;

2) 19.10.2021 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік і 4 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , переслідуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, 10 липня 2021 року, перебуваючи на території домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_5 , яка проживає по АДРЕСА_2 , попрохав у ОСОБА_5 надати йому на короткострокове користування запасне колесо від її автомобіля для використання на власному транспортному засобі.

При цьому, потерпіла ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_3 та будучи повністю впевненою в його добросовісних намірах, передала останньому належне їй колесо у вигляді металевого диску чорного кольору з гумою марки «Росава БЦ-20», розміром 175/70 R1З.

Після цього, ОСОБА_3 , заволодівши даним колесом, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, тим самим обернувши його на свою користь.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдані матеріальні збитки, розмір яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3869/21 від 19.10.2021, складає у загальному розмірі 1462 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужого майна шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Позиція обвинуваченого.
У судовому обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вказаному злочині визнав повністю, пояснив, що 10.07.2021 до нього подзвонила його знайома ОСОБА_5 з проханням полагодити її автомобіль, який зламався. Прибувши цього дня до неї додому він полагодив належний їй автомобіль і ОСОБА_5 розрахувалася з ним за виконану роботу. При цьому він побачив на подвір`ї домоволодіння потерпілої запасне колесо до автомобіля, що являє собою гумову покришку на стальному диску, яким він вирішив заволодіти. З цією метою він попросив у ОСОБА_5 дане колесо у тимчасове користування, обіцявши повернути їй його відразу за вимогою. Однак, коли ОСОБА_5 йому через декілька днів зателефонувала з проханням повернути їй це колесо, то він відмовився це виконувати, оскільки вважав це колесо вже своїм. Щиро розкаявся у вчиненому, засуджує свій вчинок, просив суворо не карати.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, до суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, міру покарання просить призначити на розсуд суду.

Зважаючи на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Встановлені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно, повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_5 , заволодів належним їй металевим диском з гумою покришкою «Росава БЦ-20», 175/70 R1З, загальною вартістю 1462 грн., чим вчинив злочин і підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Мотиви призначення покарання.
Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому при судовому розгляді справи не встановлено.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії нетяжкого злочину.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, проживає разом із бабусею, не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, однак працює по найму автослюсарем в с. Лісопитомник Криворізького району Дніпропетровськоїобласті, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а також те, що збитки завдані злочином потерпілій відшкодовані повністю шляхом повернення викраденого майна, за наявності обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який з огляду на його попередні судимості схильний до вчинення злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч. 2 ст. 63 КК України у вигляді позбавлення волі.
Крім того, оскільки даний злочини був скоєний обвинуваченим ОСОБА_3 10.07.2021, тобто до постановлення попередніх вироків Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2021 та від 19.10.2021, за останнім з яких ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і 4 місяці, то на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до нового покарання, слід часково приєднати покарання за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2021.
При цьому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, приймаючи до уваги те, що обвинувачений щиро розкаявся, критично ставиться до вчиненого кримінального правопорушення, а також беручи до уваги позицію прокурора, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання і, на підставі положень ст.75 КК України, приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань.
Обвинувачений завжди з`являвся на виклик суду у судові засідання, а тому необхідності обрання останньому запобіжного заходу на час набрання вироком законної сили суд не вбачає. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за новим вироком та вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2021, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік і 6 (місяців).
На підставі п.1,2, ч.1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстраціїї до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: колесо у вигляді металевого диску чорного кольору з гумою марки «Росава БЦ-20», розміром 175/70 R1З, яке передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній, як законному його володільцю.
Матеріали кримінального провадження №0000135 від 18 жовтня 2021 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/1238/21 (провадження №1-кп/193/64/22).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1