Справа № 473/160/22
Номер провадження 1-кс/473/115/2022
УХВАЛА

"26" січня 2022 р. Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3

розглянувши клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним 29.12.2021 року до ЄРДР за №0000845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України

встановив

25 січня 2022 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000845 від 29.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання прокурор зазначав, що слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України за фактом звернення ОСОБА_4 про заволодіння ОСОБА_5 коштами ПП «Чернецький».

Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що у січні 2019 року між ПП «Чернецький» в особі керівника ОСОБА_4 як замовником та ФОП ОСОБА_5 як виконавцем укладено договір про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку.

В період 06.05.2020 р. - 17.08.2021 р. в смт. Веселинове Миколаївської області, ОСОБА_5 , будучи особою уповноваженою на ведення бухгалтерського обліку ПП «Чернецький», перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні квартири по АДРЕСА_1 , використовуючи електронно-цифровий ключ доступу ОСОБА_4 до системи дистанційного обслуговування «Кліент-Банк», з допомогою електронно-обчислювальної машини (ПК, ноутбук), з банківських рахунків ПП «Чернецький» відкритих у ПАТ «Райффайзен банк», № НОМЕР_1 та АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_2 , здійснювала безпідставні перекази грошових коштів на свої банківські рахунки A0007911 та № НОМЕР_3 відкриті AT КБ «ПриватБанк», чим спричинила ПП « ОСОБА_6 » матеріальний збиток у загальній сумі 569 050 грн.

Згідно звіту про фактичні результати виконання завдання з узгоджених процедур від 17.01.2022 р., складеного ПП «Аудиторська фірма «Центр-Проф-Аудит», за період 06.05.2020 р. -17.08.2021 р. з банківських рахунків ПП «Чернецький» на банківські рахунки ФОП ОСОБА_5 безпідставно перераховані грошові кошти у сумі 569 050 грн.

24.01.2022 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, під час якого у приміщенні квартири виявлено та вилучено наступне майно: ноутбук Lenovo, серійний номер PF0BR16L; диск пам`яті Verbatim, серійний номер 301211; ноутбук Emachines, серійний номер LXN900C01304252CCD1601; ноутбук Sony, серійний номер XI6-96122; ноутбук Расkard, серійний номер NXCDYEG00522322CA11601.

Оскільки вилучені речі використовувалися у господарській діяльності ФОП ОСОБА_5 під час надання послуг з ведення бухгалтерського обліку ПП «Чернецький», з їх допомогою здійснювався вхід до системи дистанційного обслуговування «Кліент-Банк» та з банківських рахунків ПП «Чернецький» переказувалися кошти за корисливими мотивами ОСОБА_5 , інформаційні носії приладів містять історію операцій яка потребує експертного дослідження, прокурор просив клопотання про їх арешт задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Третя особа, у якої було вилучено майно ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Обов`язок ініціатора клопотання довести обставини, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження то, що слідує з вимог ч.5 ст.132, ст.171 КПК України та відповідає передбаченим ст.ст.7,22,26 КПК України принципам змагальності та диспозитивності.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 5 статті 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання прокурора подано без дотримання вказаних вимог, оскільки всупереч вимогам ст.132 КПК України, прокурор не вказав і не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Проте з тексту клопотання прокурора вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення ст.170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

Також клопотання прокурора містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно з процесуальним законом, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмети арешту об`єктом кримінально протиправних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не містить клопотання прокурора і відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні, а також документів, які підтверджують право власності на вилучене майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майно, як і відомості про їх відношення до невстановленої особи, відносно якої здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, що ставить під сумнів доводи прокурора про достатність підстав для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Суд також звертає увагу на те, що пунктом 3 частини 2 статті 168 КПК України встановлено заборону тимчасового вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

У клопотанні прокурора не зазначено, яка саме інформація містяться на вилучених технічних носіях, що має значення для досудового розслідування, та яку з об`єктивних причин не можливо було зчитати під час проведення обшуку.

До клопотання не долучено жодних доказів, що відносно вилученого майна призначено будь-яке експертне дослідження. Окрім того, із клопотання прокурора не вбачається, що доступ до майна володільцями майна якимось чином обмежувався.

Окрім того, в прохальній частині клопотання про накладення арешту на майно прокурор не зазначив, який саме спосіб обтяження майна суд має вибрати для забезпечення досягнення мети арешту майна, зокрема, заборона чи обмеження користування або розпорядження майном.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.171 КПК України, яка не була усунута в судовому засіданні слідчим суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 цього Кодексу.
При прийнятті рішення суд також ураховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

постановив

Клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, а саме: ноутбук Lenovo, серійний номер PF0BR16L; диск пам`яті Verbatim, серійний номер 301211; ноутбук Emachines, серійний номер LXN900C01304252CCD1601; ноутбук Sony, серійний номер XI6-96122; ноутбук Расkard, серійний номер NXCDYEG00522322CA11601 повернути прокурору Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала з огляду на положення п.9 ч.1 ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1