Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1962/21
Провадження 1-в/483/87/2021
У Х В А Л А
Іменем України
24 грудня 2021 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

провідного інспектора Миколаївського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодатне Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, неодруженим, з повною загальною середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,
В С Т А Н О В И В :

19 листопада 2021 року надійшло подання начальника Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, яке обґрунтовується тим, що 05 травня 2015 року ОСОБА_5 був засуджений вироком Овідіопольського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 вересня 2015 року звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 було скасовано та направлено останнього для відбування покарання в місця позбавлення волі. Згідно з ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2019 року ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у виді виправних робіт за місцем роботи у ТОВ «Ісіда-Транс» з відрахуванням на користь держави із суми заробітку 20% строком на 1 рік 5 місяців 3 дні. Посилаючись на те, що Очаківським відділом Миколаївської окружної прокуратури було відмовлено у внесенні в ЄРДР відомості за поданням органу пробації про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, просив звільнити останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Представник Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, прокурор та засуджений у судовому засіданні повністю підтримали вимоги подання.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 вересня 2015 року було скасовано звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 травня 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та направлено засудженого в установу відбування покарань для відбування призначеного покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

15 квітня 2019 року ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у виді виправних робіт за місцем роботи у ТОВ «Ісіда-Транс» з відрахуванням па користь держави із суми заробітку 20% строком на 1 рік 5 місяців 3 дні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Строк давності виконання обвинувального вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 , за яким невідбуту частину покарання останньому замінено ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2019 року, закінчився 15 квітня 2021 року, що свідчить про недоцільність виконання даного обвинувального вироку у зв`язку із спливом строків його виконання через втрату карального і превентивного впливу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 24 грудня 2015 року справа № 5-324 кс15 стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Принцип презумпції невинуватості, передбачений п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року порушено, коли судове рішення стосовно особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, відображає думку про те, що вона винна, без доведення її вини відповідно до закону.

Навіть без формального висновку про винуватість достатньо наявності будь-якого висловлювання, з якого вбачається, що суд вважає особу винною. Крім того, пункт 2 ст. 6 указаної Конвенції не обмежується кримінальними провадженнями, що тривають, але поширюється також на судові рішення, прийняті до того, як кримінальне провадження було розпочато.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, це є виключною одностороньою компетенцією спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

В судовому засіданні встановлено, що строк давності виконання вироку щодо ОСОБА_5 не переривався і формально минув, що відповідає положенням п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, згідно з яким особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Крім того, суд звертає увагу, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, тобто, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України строк давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_5 не зупинявся та не переривався, а формально минув, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від подальшого відбування призначеного покарання із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Подання начальника Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 звільнити від покарання у виді виправних робіт з відрахуванням на користь держави із суми заробітку 20%, призначеного ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2019 року, якою було замінено невідбуту частину покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 травня 2015 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: