Провадження № 1-кс/947/1210/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001353 від 13.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали УСР в Одеській області ДСР НПУ, що на території міста Одеси та Одеської області функціонує мережа АЗС та АЗГС, з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.
В ході досудового розслідування було встановлено, що за адресою: м. Одеса, вулиця Бугаївська, в будівлях та спорудах, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим №:16:003:0001, здійснюється незаконна реалізація дизельного пального, та пального без жодних дозвільних документів.
15.12.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук на земельній ділянки з кадастровим №:16:003:0001, та розташованих на ній будівель і споруд, які знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Бугаївська. Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Після чого було подано клопотання про арешт майна на розгляд слідчого судді Київського районного суду м. Одеси.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 22.12.2021 року, було повернуто прокурору клопотання про арешт майна для усунення недоліків, у зв`язку з тим, що не було зазначено мету арешту.
Так, метою арешту майна є збереження речових доказів, оскільки вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.
У зв`язку з чим, на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту, на вилучене під час проведення обшуку майно, оскільки без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, власник майна, можливо буде вживати заходи, щодо його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, що суттєво зашкодить ефективності досудового розслідування.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

У клопотанні сторони обвинувачення не розкрито, яке відношення наведені у клопотанні речі та документи мають саме до цього кримінального провадження, не визначений процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна, відповідно до вимог ст. 98 КПК України.
В клопотанні про арешт майна сторона обвинувачення обмежується виключно формальним цитуванням положень КПК України та припущеннями, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, проте будь-яких обґрунтувань викладених обставин клопотання сторони обвинувачення не містить.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що в судове засідання з розгляду клопотання про арешт майна прокурор та слідчий не з`явились, матеріали кримінального провадження №0001353 від 13.11.2021 року не надали.
Слідчий суддя також зазначає, що попри наявність у клопотанні відомостей щодо найменування власника тимчасово вилученого майна, у клопотанні відсутні інші контактні дані такої особи, за наявності яких слідчий суддя мав би можливість повідомити його про дату та час судового засідання з огляду на чітко встановлені строки розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, та, таким чином, виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України. В свою чергу не виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, призведе до порушення прав власника тимчасово вилученого майна.
Беручи до уваги викладені обставини у сукупності, на думку слідчого судді, подане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, для належного оформлення відповідного клопотання, з належним зазначенням та відповідним обґрунтуванням необхідності дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в рамках такого кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001353 від 13.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1