У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року
м. Київ

справа №648/1965/19
провадження № 51-3960ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 23 червня 2021 року,

встановив:

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального Кодексу України (далі - КК України) та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 23 червня 2021 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року без зміни.

Як установлено судами, 08 травня 2019 року приблизно о 10:30 ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства і супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, перебуваючи в приміщенні Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області розташованої за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Дніпровське, вул. Центральна 1, виражався грубою нецензурною лайкою на адресу голови Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області ОСОБА_5 і директора Комунального підприємства «Аверс» Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області ОСОБА_6 та погрожував їм вбивством із застосуванням предмету схожого на пістолет «М&Р40 ВВ cal (4,5 мм) S KWC made in Taiwan 45010695», яку потерпілі сприймали як реальну, що призвело до тимчасового припинення діяльності Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області та Комунального підприємства «Аверс» Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, виклав вимогу про скасування вказаних судових рішень і закриття кримінального провадження стосовно нього, у зв`язку з відсутністю складу злочину, а саме об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину.
Зазначає, що він, перебуваючи в приміщенні Дніпровської сільради, не виражався нецензурною лайкою, не проявляв зухвалості чи зневаги до оточуючих.
Також вказує, що робота установи не була припинена, тому що конфліктна ситуація тривала щонайбільше 5 хв, а послідуючі дії щодо огляду місця події та допитів свідків можливо й перешкодили роботі установи, але не можуть вплинути на кваліфікацію вчиненого, тому вважає, що суди зробили помилковий висновок про наявність в його діях порушення громадського порядку і явної неповаги до суспільства.

Мотиви Суду
Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України)з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновок судів першої та апеляційної інстанцій про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за встановлених судами обставин підтверджується сукупністю досліджених доказів, яким надано судами належну оцінку.

Як зазначено в судових рішеннях, висновок про винуватість ОСОБА_4 підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , реєстраційними документами Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області та Комунального підприємства «Аверс» Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, протоколом огляду місця події від 30 травня 2019 року, протоколом огляду від 14 травня 2019 року оптичного диску з аудіозаписами виклику поліції потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 , протоколом огляду від 16 травня 2019 року оптичного диску з аудіозаписами виклику медичної допомоги для ОСОБА_6 працівником КП «Аверс», протоколом огляду від 14 травня 2019 року оптичного диску з відеозаписами прилеглої території Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, на яких зафіксовано рух громадян, в тому числі засудженого, свідків та працівників поліції в день вчинення кримінального правопорушення.

Доводи касаційної скарги засудженого про відсутність в його діях складу злочину, за який його засуджено, є необґрунтованими.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 288/1158/16-к безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є, зокрема нахабне поводження, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації тощо.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства.
Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.
Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій в цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , знаходячись у коридорі другого поверху адміністративної будівлі Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, виражався грубою нецензурною лайкою на адресу голови Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області і директора Комунального підприємства «Аверс» Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області та погрожував їм вбивством із застосуванням предмету схожого на пістолет, яку потерпілі сприймали як реальну, що призвело до тимчасового припинення діяльності Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області та Комунального підприємства «Аверс» Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області.
Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки ОСОБА_4 свідчать про те, що вона була зумовлена бажанням продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки та неповагу до суспільства.
Суд апеляційної інстанції, розглянувши доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що громадська безпека не була безпосереднім об`єктом посягання його дій, відхилив їх, та зазначив, що оцінюючи порушення як грубе, суд враховує кількість його учасників, територію, на якій мало місце порушення, кількість потерпілих, тривалість порушення тощо. Так особлива зухвалість та неповага засудженого до суспільства виразились у тому, що він, перебуваючи в громадському місці, а саме приміщенні адміністративної будівлі Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, зухвало, виражаючись нецензурною лайкою в адресу присутніх в той момент, зокрема голови сільської ради і директора комунального підприємства, вчинив хуліганські дії, що виразились у демонстрації предмету, зовні схожого на пістолет із погрозою його застосування, яку потерпілі сприймали як реальну загрозу їх життю і здоров`ю. ОСОБА_4 , демонструючи брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі вчинив дії, які в процесі розгортання подій набули статусу хуліганських, через їх вчинення відносно декількох осіб, у громадському місці, із застосуванням предмету зовні схожого на пістолет, шляхом погрози вбивством, із застосуванням нецензурної лайки, що призвело до тимчасового припинення діяльності двох установ.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_4 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого

ст. 296 КК України.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про невикористання ним нецензурної лайки є неспроможними, оскільки, як убачається з ухвали апеляційного суду, вони перевірені судом апеляційної інстанції, який не взяв їх до уваги, оскільки в повному обсязі такі були спростовані змістом показань потерпілих.

Зазначені в касаційній скарзі засудженого доводи про відсутність доказів на підтвердження того, що його дії призвели до тимчасового припинення діяльності Дніпровської сільської ради та КП «Аверс», є необґрунтованими, оскільки були перевірені апеляційним судом, та спростовані поясненнями потерпілих, наданими безпосередньо в суді першої інстанції, яким надано правильну оцінку в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.
Також судом апеляційної інстанції не було встановлено суперечливості показань потерпілих та свідків.
Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Апеляційний розгляд проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а доводи апеляційної скарги засудженого аналогічні тим, що наведені в його касаційній скарзі, перевірені апеляційним судом повною мірою та спростовані з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 23 червня 2021 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3