Справа № 166/1194/21
Провадження № 1-кп/162/19/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 лютого 2022 року смт Любешів
Колегія суддів Любешівського районного суду Волинської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції)
захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ОСОБА_11 ,
представника потерпілої юридичної особи АТ "Укртелеком" ОСОБА_12 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000017 від 01.02.2021 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, офіційно непрацюючому, в порядку ст.89 КК України не судимому, -
ВСТАНОВИЛА:
На адресу суду 22.02.2022 року надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .
Клопотання вмотивовано тим, що 01.02.2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, за ч.3, ч.5 ст.185; ч.3 ст.28, ч.3 ст.360 КК України, у якому 29.07.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185; ч.3 ст.28, ч.3 ст.360 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 2 000 000 гривень, який неодноразово продовжувався, останній раз до 27.02.2022 року.
Оскільки строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 закінчується 27.02.2022 року, враховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, в складі організованої групи, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому, з урахуванням наведених обставин та даних про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі, до реальної міри покарання, однак в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, не встановлено будь яких фактичних даних, які б були достатніми для можливості застосування щодо нього менш суворого запобіжного заходу та забезпечити його належну процесуальну поведінку, просить продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення раніше визначеної застави у розмірі 2 000 000 гривень.
Крім того, в судовому засіданні захисник ОСОБА_11 подав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 . Клопотання мотивоване тим, що ризики, наведені в ст. 177 КПК України, очевидно зменшились, у ОСОБА_7 наявні міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, враховуючи його сімейний та майновий стан, позитивну характеристику, стан здоров`я, не перебування на обліках у лікарів нарколога та психіатра, відсутність доказів, підтверджуючих факт продовження існування ризиків, на які посилається прокурор, в тому ж обсязі, що був при обранні запобіжного заходу, з огляду на належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, відсутність підстав виходити за межі п.3 ч.5 ст.182 КПК України, непомірність розміру визначеної застави, що призводить до безальтернативності тримання під вартою через реальну неможливість внесення ним застави, просить змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною відлучатися з житла у нічну пору доби, а саме з 20 год 00 хв по 07 год 00 хв.
В судовому засіданні прокурор та представник ОСОБА_12 , кожен зокрема, подане прокурором клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у ньому. У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу просили відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, кожен зокрема, у задоволенні клопотання прокурора просили відмовити та задовольнити подане захисником клопотання про зміну запобіжного заходу з підстав, наведених у ньому, однак на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а клопотання захисника до задоволення не підлягає з огляду на наступне.
Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 2 000 000 гривень, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 30.12.2021 року до 27.02.2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 27.02.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні поданих клопотань суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, які були встановлені та оцінені колегією суддів при попередніх продовженнях строку запобіжного заходу. Фактичні обставини та характер інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, як і встановлений в судовому засіданні факт наявності іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, що підтвердив сам обвинувачений.

Санкція ч. 5 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна., санкція ч. 3 ст. 360 КК України - штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від шести до восьми років.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме тримання під вартою. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Зважаючи на тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, та те, що дослідження доказів у даному кримінальному провадженні не розпочато, обвинувальний акт об`єктивно не може бути розглянутий до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів установила наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме: спроба переховуватися обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи конкретно в цьому кримінальному провадженні.

Щодо тверджень захисника і обвинуваченого про відсутність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів виходить з наступного.

Після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, обвинувачені дізналися про обсяг зібраних доказів, у тому числі свідків, показання яких можуть підтверджувати їх вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, обвинувачені обізнані як про їх персональні дані, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинувачених на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, а тому колегія суддів вважає доведеною наявність даного ризику.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

За таких обставин колегія суддів наголошує, що при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою в даному кримінальному провадженні суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України з врахуванням його конкретних обставин.

Перебування у фактичних шлюбних відносинах, наявність утриманців та постійного місця проживання не можуть вважатися достатніми для запобігання доведеним ризикам та забезпечувати дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

Крім того, доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_7 унеможливлює його перебування в умовах слідчого ізолятора під час розгляду клопотань не здобуто.

Відсутність реєстрації та постійного місця проживання у ОСОБА_7 унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це просить захисник у своєму клопотанні.

Таким чином, судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б спростовували наявні ризики та вказані обставини, суду не надано.

Між тим, судом вирішувалося питання про вжиття до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, як під час його обрання, так і під час неодноразового продовження, однак наявність вказаних вище обставин, на думку суду, виключає застосування такого.

Крім цього, обставини даного кримінального провадження визнані колегією суддів виключними в розумінні п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, тому розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді від 22.04.2021 року, здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Крім цього, наряду з положеннями ст. 182, 183 КПК України суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки до суду. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Сума шкоди, у даному конкретному кримінальному провадженні, не єдиний з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, а поєднується з іншими критеріями серйозність та масштабність злочинів, про які йшлося в попередніх ухвалах колегії суддів.

Разом з тим, колегія суддів Волинського апеляційного суду погодилась, що слідчим суддею обґрунтовано та вмотивовано визначено розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 .

Щодо тверджень захисника про відсутність підтвердження розміру завданих збитків належним висновком експертизи , колегія суддів зазначає, що не вправі на даному етапі судового розгляду оцінювати докази, які прокурором не долучалися до матеріалів кримінального провадження , а лише встановлює наявність чи відсутність ризиків передбаченихст.177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу

З огляду на вказане, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 23.04.2022 року із залишенням визначеного ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 року розміру застави та покладених обов`язків.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 - відмовити.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання її копії.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_13

Судді ОСОБА_14

ОСОБА_15