Справа 688/3401/21
№ 1-кп/688/201/21
Ухвала
Іменем України
15 листопада 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його представника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Шепетівці кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого на посаді фельдшера з медицини невідкладних справ Шепетівської станції екстреної медичної допомоги, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 т. 122 КК України,

встановив:
Історія провадження та обставини справи.
01 листопада 2021 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшли матеріали кримінального провадження №0000022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 02 листопада 2021 року призначено підготовче судове засідання на 15 листопада 2021 року.

Формулювання пред`явленого обвинувачення.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 07 січня 2016 року близько 14 год. 30 хв., знаходячись на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступив в словесну суперечку з ОСОБА_4 , в ході якої з метою спричинення тілесних ушкоджень для останнього, взяв на подвір`ї дерев`яну палицю та почав замахуватись нею в його сторону для нанесення удару. З метою самозахисту ОСОБА_4 взяв до рук горизонтально над головою льодоруб, однак ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс йому один удар по пальцях правої руки, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритого косого перелому основної фаланги п`ятого пальця правої кисті, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але спричинили тривалий розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Доводи та позиція сторін.
В підготовчому судовому засіданні 15 листопада 2021 року обвинувачений ОСОБА_6 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінального відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечив.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, посилаючись на те, що закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вважає його передчасним, оскільки потерпілий має намір подати цивільний позов, а тому справу необхідно розглянути по суті, і в разі достатності підстав звільнити особу від покарання.

Застосоване законодавство.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 та ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.3 ст.12 КК України, в редакції Закону № 4025-VI від 15 листопада 2011 року, що був чинним на момент вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, злочин, передбачений ч.1ст.122 КК України відносився до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч.4 ст.12 КК України, в редакції Закону №2617- VIІІ від 22 листопада 2018 року, яка чинна на даний час, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Приписами п.3 ч.1 ст.49 КК України, в редакції Закону №2617- VIІІ від 22 листопада 2018 року, яка чинна на даний час, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Попередня редакція п.3 ч.1 ст.49 КК України, яка була чинною на момент вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, також передбачала, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК обчислення строку давності починається з дня вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.3 ст.4 КК України часом скоєння кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або допущення бездіяльності. Отже, днем скоєння кримінального правопорушення слід уважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або допущено бездіяльність, які є ознаками об`єктивної сторони складу злочину.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Оцінка та мотиви суду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 січня 2016 року Шепетівським відділенням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1ст.122 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке ним було вчинено 07 січня 2016 року.

З моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, що в розумінні ст.12 КК України є нетяжким злочином, минуло більше 5 років, строки давності притягнення особи до відповідальності, відповідно до ст.284 КПК України, закінчились, що є безумовною підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, судом враховано, що ОСОБА_6 протягом зазначеного строку до кримінальної відповідальності не притягувався, а отже перебіг давності відповідно до вимог частини третьої статті 49 КК України не переривався, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся. Також перебіг давності у даному кримінальному провадженні не зупинявся.

Обвинувачений ОСОБА_6 , якому роз`яснено правові наслідки закриття справи у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, що є нереабілітуючою підставою, та його право наполягати на розгляді справи по суті, наполягав на закритті кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Суд зазначає, що невизнання ОСОБА_6 своєї вини не позбавляє суд можливості звільнити його від кримінальної відповідальності на підставах, визначених п.3 ч.1 ст.49 КК, та закрити кримінальне провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК.

За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Крім того, суд зауважує, що закриттям кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності не будуть порушені права потерпілого на пред`явлення цивільного позову, оскільки своє право він може реалізувати шляхом звернення до суду у порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Мотиви вирішення інших питань при постановленні ухвали.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Керуючись: ст.ст.284, 369-372, 376 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 07 січня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Речові докази: льодоруб, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів у ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні, в той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Неоніла БЕРЕЗЮК