ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2565/21 Справа № 202/3855/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000205 від 11 травня 2021 року, від 08 серпня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2021 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та призначено їй покарання у виді 4 років позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за таких обставин.
У невстановлені день та час, однак не пізніше 12:28 години 11.05.2021 року, у невстановленому місті, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, переслідуючи корисливу мету, щодо отримання прибутку внаслідок незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, порушуючи правовий режим обігу наркотичних речовин в Україні, за невстановлених обставин та у невстановлений спосіб, діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року, придбала у невстановленої особи, за невстановлену суму грошових коштів, в якості наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, попередньо розфасований до 25 сліп-пакетів обмотаних липкою стрічкою чорного кольору та почала рух вулицями м. Дніпро.
Надалі, 11.05.2021 року, приблизно о 12 годині 28 хвилин в районі будинку № 66-«А» по пр. Слобожанському у м. Дніпро, ОСОБА_7 , була зупинена співробітниками поліції, які у період часу з 15:10 год. по 15:25 год., 11.05.2021 року, на підставі ч. 3 ст.208 КПК України, із дотриманням вимог, передбачених ч.7 ст.223, 236 КПК України, під час проведення обшуку затриманої особи, виявили та вилучили згортки обмотані липкою стрічкою чорного кольору, у кількості 20 шт. які містили кристалічну речовину білого кольору, які вона незаконно придбала та зберігала при собі, з метою подальшого збуту невизначеному колу осіб.
Вилучена речовина була направлена на експертизу.
Надані на експертизу 11.05.2021 року кристалічні речовини у вигляді грудочок білого кольору масами 0,2072 г., 0, 2092 г., у своєму складі містить наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон та дифенгідрамін (димедрол). Маса метадону складає 0,1273 г, 0,1258 г. Маса дифенгідраміну (димедролу) становить відповідно 0,0416 г, 0,0493 г.
Надані на експертизу таблетка білого кольору масою 0,1397 г. та порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,1544 г., які знаходяться всередині 1 (одного) згортку, щільно обмотані липкою стрічкою чорного кольору чорного кольору, який виявлено та вилучено під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , містять дифенгідрамін (димедрол), який до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. Порошкоподібна речовина масою 0, 1544 г. містять наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та дифенгідрамін (димедрол). Дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) відноситься до сильнодіючих лікарських засобів за міжнародним непатентованими або загальноприйнятими назвами. Маса дифенгідраміну (димедролу) становить відповідно 0,0362 г. Маса метадону (фенадону) складає 0,0452 г.
Надана на експертизу кристалічна речовина у вигляді грудочок білого кольору масою 0,2498 г. містять наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та дифенгідрамін (димедрол), який до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. Дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) відноситься до сильнодіючих лікарських засобів за міжнародним непатентованими або загальноприйнятими назвами. Маса метадону (фенадону) складає 0,1081 г.
Надані на експертизу кристалічні речовини у вигляді грудочок білого кольору масами 0,2184 г, 0,2593 г, 0,2462 г, 0,2069 г, 0,2361 г, 0,2148 г, 0,2383 г, 0,2616 г, 0,2025 г, 0,2698 г, 0,2397 г, 0,2686 г, 0,2247 г, 0,2340 г, 0,2238 г, 0, 2117 г, 0, 2449 г, 0,2180 г. - містять наркотичний засіб обіг якого обмежено- метадон (фенадон) та дифенгідрамін (димедрол), який відноситься до сильнодіючих лікарський засобів. Маса метадону становить 0,0707 г, 0,1238 г, 0,1119 г, 0,0954 г, 0,1465 г, 0, 0959 г, 0,1055 г, 0,1263 г, 0,0800 г, 0,1403 г, 0,1338 г, 0, 1219 г, 0,1301 г, 0, 1080 г, 0,0860 г, 0,1367 г, 0, 1285 г, 0,1132 г; маса дифенгідраміну (димедролу) становить 0,0767 г, 0,0431 г, 0,0399 г, 0,0532 г, 0,0281 г, 0,0561 г, 0,0560 г, 0,0408 г, 0,0538 г, 0,0380 г, 0,0783 г, 0,0283 г, 0,0476 г, 0,0711 г, 0,0197 г, 0,0442 г, 0,0404 г.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить застосувати до неї положення ч. 4 ст. 307 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги обвинувачена посилається на те, що з моменту затримання свою вину визнала, не перешкоджала слідчим діям, надала всі докази, не вводила органи досудового розслідування в оману. Окрім цього, обвинувачена вказує на те, що має пожиттєву 3 групу інвалідності, перебуває на обліку у СНІД-центрі, має на утриманні мати похилого віку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштована, за станом здоров`я працювала у підприємця. Обвинувачена звертає увагу на те, що під час затримання у неї було вилучено мобільний телефон, який містив листування з постачальником, однак орган досудового розслідування ці обставини залишив поза увагою та при цьому не вжив заходів, спрямованих на його встановлення. Більш того, під час затримання не було виявлено банківських карт або грошових коштів, які б вказували на її корисливий умисел.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченої та її захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування до обвинуваченої положень ч. 4 ст. 307 КК України, колегія суддів зазначає наступне.
Так, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 307 КК України, особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання (частина перша цієї статті, частина перша статті 309 цього Кодексу).
Виходячи з наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність, звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вчинила незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, передбачене ч. 1 ст. ст. 307 КК України, застосовується за сукупності умов, а саме, якщо особа: 1) добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги; 2) вказала джерело їх придбання; 3) сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних з їх незаконним обігом.
Під добровільною здачею наркотичних засобів або психотропних речовин розуміються дії особи, яка мала можливість володіти ними й надалі, але з власної волі здала їх представникам влади. Усна чи письмова заява про бажання добровільно здати наркотичні засоби чи психотропні речовини, зроблена особою (або виявлена в неї) під час затримання чи обшуку, сама по собі не може визнаватися підставою для звільнення від відповідальності.
Добровільний характер поведінки винного у цій ситуації означає, що особа мала можливість продовжувати протиправну діяльність чи переховуватись від органів правосуддя, усвідомлює таку можливість і не бажає нею скористатися. Припинення незаконної діяльності з власної волі є вільним від впливу зовнішніх обставин, які вказують на те, що правоохоронні органи володіють відомостями (чи скоро їх матимуть) про кримінальний характер дії винного. Частина четверта статті 307 може бути застосована і тоді, коли правоохоронним органам стало відомо про придбання, зберігання чи інші дії з наркотичними засобами чи психотропними речовинами, які утворюють їх незаконний обіг, але вони були не в змозі їх вилучити, оскільки не знали місця схованки, а особа з власної волі видала ці засоби чи речовини.
Колегією суддів встановлено, що наведеним вимогам закону дії ОСОБА_7 не відповідали.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що наркотичні засоби у ОСОБА_7 були вилучені під час її обшуку та добровільно нею не видавалась.
Наведені обставини унеможливлюють застосування до обвинуваченої положень ч. 4 ст. 307 КК України, а тому вимоги ОСОБА_7 є необґрунтованими.
Поряд із цим, суд розцінює критично й твердження обвинуваченої про вилучення в неї мобільного телефону, який містив листування з постачальником, оскільки зазначені обставини хоча і вказують на джерело придбання наркотичних засобів, однак слугувати підставою для застосування ч. 4 ст. 307 КК України не можуть.
З наведених мотивів суд не може погодитись й з доводами ОСОБА_7 про незадовільний стан її здоров`я, наявність на утриманні матері похилого віку.
Колегією суддів зазначає, що наведені обставини можуть бути враховані при призначенні обвинуваченій покарання, проте підстав для звільнення її від відповідальності не дають.
Що стосується корисливого умислу, на відсутність якого вказує ОСОБА_7 , то він не є обов`язковою кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Більш того, з матеріалів провадження та наданих обвинуваченою під час апеляційного розгляду показань вбачається, що остання свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за обставин, встановлених судом, визнала в повному обсязі. Водночас, провадження щодо ОСОБА_7 було розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє обвинувачену можливості оскаржувати фактичні обставини провадження визнані нею нею у суді першої інстанції.
Отже, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4