Справа № 344/6354/21
Провадження № 1-кп/344/826/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 199 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з іспитовим строком один рік; РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вимагав передачу чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, з погрозою пошкодження та знищення майна, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, за наступних обставин.

Так, з жовтня 2020 року ОСОБА_6 систематично по телефонному зв`язку, погрожуючи застосуванням насильства, в тому числі вбивством та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень щодо потерпілого ОСОБА_4 та його близьких родичів, а також пошкодженням та знищенням майна потерпілого та його близьких родичів, які потерпілий ОСОБА_4 сприймав як реальні, вимагав у останнього передачі грошових коштів у сумі 160000грн., як повернення неіснуючого боргу.

29 січня 2021 року ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом вимагання, в ході телефонної розмови, поставив вимогу до потерпілого ОСОБА_4 надіслати через платіжну систему Western Union грошові кошти в сумі 160000грн. на ім`я Adrian-Vasile Constantisei. Цього ж дня ОСОБА_4 , діючи на вимогу ОСОБА_6 , прибув до відділення АТ «Ідея Банк», що по вул. Галицька, 7 в м. Івано-Франківськ, після чого о 14год. 20хв. за допомогою платіжної системи Western Union здійснив переказ частини коштів на ім`я Adrian-Vasile Constantisei, у сумі 75500грн., з яких 600грн. склала комісія банку, про що повідомив ОСОБА_6 за допомогою телефонного зв`язку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що з жовтня 2020 року погрожуючи застосуванням насильства та вбивства вимагав в ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 160000грн. 29.01.2021 року поставив ОСОБА_4 вимогу надіслати через платіжну систему Western Union грошові кошти в сумі 160000грн. на ім`я Adrian-Vasile Constantisei. Однак кошти не отримав, оскільки потерпілий анулював їх перевід. До вчиненого він ставиться критично, шкодує та щиро кається, завдані злочином збитки він добровільно і в повному обсязі потерпілому відшкодував, просив суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу та дають можливість вирішити долю речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, з погрозою пошкодження та знищення майна, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він офіційно не працює; одружений; має на утриманні вагітну дружину ОСОБА_8 ; по місцю проживання характеризується виключно з позитивної сторони; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; до вчинення даного злочину судимим не був; а також відсутність будь-яких претензій у потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із встановленням іспитового строку 3 роки, потерпілого, яка викладена в його письмовій заяві та який просив волі обвинуваченого не позбавляти та не обмежувати, обвинуваченого, який просив суворо його не карати, та захисника, яка просила призначити мінімальне покарання із встановленням іспитового строку на мінімальний термін, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_6 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 189 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення 20 квітня 2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області вироку, яким його засуджено за ч. 1 ст. 199 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 1 рік, то покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими в ч. 4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В той же час з урахуванням викладених вище обставин суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду за його заявою.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді застави з покладеними обов`язками після набрання вироком законної сили - скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2021 року, більш суворим покаранням за цим вироком, - позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 29 січня 2021 року по 10 березня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави з покладеними обов`язками після набрання вироком законної сили - скасувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Речові докази:

мобільний телефон Samsung (постанова слідчого від 11.02.2021 року), який переданий ОСОБА_4 , - вважати йому повернутим;

грошові кошти в сумі 75500грн. (постанова слідчого від 17.02.2021 року), які повернуті Управлінню СБ України в Івано-Франківській області (постанова слідчого від 18.02.2021 року), - вважати повернутими даному Управлінню;

диск, виписки по банківських картках (постанова слідчого від 18.11.2020 року), аркуш паперу (постанова слідчого від 22.02.2021 року), документи (постанова слідчого від 17.02.2021 року), аркуші паперу з перепискою (постанова слідчого від 19.02.2021 року), речі та копії документів (постанова слідчого від 30.03.2021 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

мобільний телефон Iphone 8 Plus з сім-картою (постанова слідчого від 22.02.2021 року), який переданий ОСОБА_9 , - вважати їй повернутим;

банківські карти, мобільні телефони Panasonic, Samsung з сім-картами постанова (слідчого від 22.02.2021 року), - повернути ОСОБА_6 .

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя Роман ХОРОСТІЛЬ