Ухвала

11 січня 2022 року
м. Київ
справа № 234/4013/19
провадження № 51-5467ск21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 05 лютого 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 02 вересня 2021 року,
встановив:
засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 09 грудня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції засудженому ОСОБА_4 було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість. Крім того, звернуто увагу засудженого на те, що неповнота судового розгляду не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, засуджений ОСОБА_4 подав виправлену касаційну скаргу, перевіривши яку, Касаційний кримінальний суд установив, що, зазначені в ухвалі

від 09 грудня 2021 року недоліки касаційної скарги засуджений не усунув та допустився нових.

Зокрема, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, проте належним чином не обґрунтовує свої доводи щодо явної несправедливості, призначеного йому покарання, як це встановлено в ст. 414 КПК, з огляду на положення статей 50, 65 КК.

Крім того, у повторно поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 вказуючи

на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій, належного обґрунтування своїм доводам не навів, а також відповідним чином не конкретизував, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень та були б обов`язковою підставою для їх скасування касаційним судом. Натомість, як убачається з касаційної скарги, засуджений повторно вказує на неповноту судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 438 КПК,

не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Краматорського міського суду Донецької області

від 05 лютого 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 02 вересня

2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: