Справа № 750/57/22
Провадження № 1-кс/750/525/22
У Х В А Л А

08 лютого 2022 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 20.07.2021, -
В С Т А Н О В И В:
07.02.2022 до суду надійшло клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому слідчий просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції».
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила накласти арешт на грошові кошти на банківському рахунку підприємства з метою забезпечення спеціальної конфіскації, відшкодування завданих збитків і збереження речових доказів.
Власник майна в судове засідання не з`явився.
Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.
Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління ДБР розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 20.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України.
Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчим обґрунтовано необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення; збереження речових доказів.
Вирішуючи питання про можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, суд виходить з наступних положень процесуального закону.
Так, ч. 4 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна. За змістом ч. 2 цієї статті у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно; якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.
Разом з тим, з доданих до клопотання доказів не можливо дійти висновку про об`єм чи вагу зібраного урожаю з полів, які незаконно використовувались ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», як і не встановлено в ході досудового розслідування вартість зібраного урожаю, що підтвердила в судовому засіданні прокурор, не встановлено джерела надходження вказаних грошових коштів. А отже відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Вирішуючи питання про можливість накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд зважає на наступне.
За змістом ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Разом з тим, до клопотання не додано копію позовної заяви про стягнення заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди; прокурором у судовому засіданні підтверджено, що позов у кримінальному провадженні не заявлявся; в ході досудового розслідування не встановлено розміру заподіяної шкоди; не обґрунтовано, що ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» може нести цивільну відповідальність за дії підозрюваних у даному кримінальному провадженні; а отже відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про можливість накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, суд зважає на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що на даний час грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», речовими доказами не визнано, копію відповідної постанови до клопотання не додано. Посилання прокурора на наявність відповідності зазначених грошових коштів критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, документально не підтверджено. У судовому засіданні не доведено можливість використання зазначеного у клопотанні майна як доказу у кримінальному провадженні. Отже відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти на банківському рахунку підприємства з метою збереження речових доказів.
Крім того, в судовому засіданні не доведено, що ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» отримало грошові кошти від продажу урожаю, зібраного з полів, які незаконно використовувались, на зазначений у клопотанні банківський рахунок. Видаткова накладна №188 від 12.11.2021, додана до клопотання, зазначений факт не підтверджує. Взагалі, доказів надходження грошових коштів на банківський рахунок підприємства у період збору урожаю до клопотання не додано.
Таким чином, слідчим не доведена жодна з правових підстав для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, тому в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 20.07.2021, відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1