Справа № 953/718/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0002534 від 02.12.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України, -

встановив:

24.01.2022 на адресу суду надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про накладення арешту на майно (згідно з переліком зазначеним у клопотанні прокурора), власником якого є ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА», , розташоване за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, буд. 35, оф. 108/4.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.

На підставі ст. 131 КПК України одним із видів забезпечення кримінального провадження є арешт майна тобто тимчасове позбавлення права особи можливості відчужувати, розпоряджатися майно та/або користуватися таким майном.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 вищевказаної правової норми, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої даної статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Разом з тим, з клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що місцезнаходження документів, на які прокурор просить накласти арешт на даний час невідоме, оскільки вони знаходяться у володінні невстановлених осіб.

Тобто, документи, які просить арештувати прокурор, органом досудового розслідування не вилучалися.

Місце зберігання майна, арешт на яке просить накласти прокурор, в клопотанні не зазначено.
Більш того, ухвалою слідчого судді від 20.01.2022 аналогічне клопотання про арешт майна поверталось процесуальному керівнику для усунення вище вказаних недоліків, однак зазначені недоліки стороною обвинувачення не були виконані.

Крім того, з вступної частини клопотання про арешт майна вбачається, що ініціатором вказаного клопотання є прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , однак підписано вказане клопотання слідчим СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.

При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 64-2, 171, 172, 372 КПК України,-

Ухвалив:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0002534 від 02.12.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1