ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 672/271/17

Провадження № 11-кп/4820/31/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 17.01.2017 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2018 року, -
в с т а н о в и л а :
Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2018 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка народилася та проживає в АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, одружену, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючу медсестрою Городоцької ЦРЛ, не судиму,
визнано невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та виправдано через відсутність в її діянні складу злочинів.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувалась (а.с.102-116, обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням від 19.01.2018 року) в тому, що 23 березня 2015 року, діючи умисно, шляхом обману, з метою підроблення офіційного документа і незаконного отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Городоцької районної державної адміністрації, розташованого в м. Городок Хмельницької області, подала заяву про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, до якої додала декларацію про доходи та майновий стан сім`ї. При цьому ОСОБА_6 , умисно, подала завідомо неправдиву інформацію про відсутність в неї житлових приміщень, яку власноручно внесла в зазначену декларацію про доходи та майновий стан. Зокрема, умисно, не зазначила про наявність в неї зареєстрованих на праві власності квартири загальною площею 98,7 кв.м., що розташована по АДРЕСА_2 та житлового будинку загальною площею 171,2 кв. м., що розташований по АДРЕСА_3 , площа яких перевищує норми, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям для отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, приховала інформацію про наявність двох зазначених житлових приміщень від уповноваженої особи управління соціального захисту Городоцької районної державної адміністрації шляхом умисного замовчування, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення повні та достовірні відомості про доходи та майновий стан членів сім`ї, що підтверджується розписками у відповідних заяві та декларації від 23.03.2015 р.
Аналогічні заяви про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, ОСОБА_6 , діючи умисно, шляхом обману, з метою незаконного отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Городоцької районної державної адміністрації, розташованого по вулиці Грушевського, 90, в м. Городок Хмельницької області, подала 25.11.2015р., 12.05.2016р., 18.11.2016р., в яких, також, власноручно вносила завідомо неправдиву інформацію про відсутність в неї зазначених житлових приміщень.
На підставі поданих завідомо підроблених документів, ОСОБА_6 було призначено соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім`ї, та в період з 01.03.2015 року по 31.10.2016 року нею було отримано грошові кошти в сумі 33135,98 грн., а саме: з 01.03.2015 року по 31.12.2015 року в сумі 14127,68 грн., з 01.01.2016 року по 31.10.2016 року в сумі 19008,30 грн., якими вона, шляхом обману, заволоділа та завдала збитків державі в особі управління соціального захисту населення Городоцької районної державної адміністрації на вказану суму.
Суд першої інстанції дійшов до висновку про невинуватість ОСОБА_6 та виправдав її.
Суд, допитавши обвинувачену ОСОБА_6 , представника управління соціального захисту Городоцької РДА, свідка ОСОБА_9 , дослідивши докази, які були покладені в основу обвинувачення, а саме: витяг з ЄРДР за №0000010 від 17.01.2017 року за ознаками вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, матеріали особової справи, заведеної управлінням соціального захисту населення Городоцької РДА на ОСОБА_6 по виплаті державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, упродовж 2015-2016 років, заяви ОСОБА_6 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 23.03.2015р., 24.06.2015р., 25.11.2015р., 12.05.2016 р., 18.11.2016р., декларації ОСОБА_6 про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 23.03.2015р., 25.11.2015р., 12.05.2016р., 18.11.2016р., копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_6 №74928237 від 06.12.2016 р., оцінивши їх, прийшов до висновку, що доказів вини ОСОБА_6 не здобуто, а обсяг обвинувачення її у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому ОСОБА_6 слід виправдати за відсутністю в діянні складу вказаних злочинів.
На переконання суду, дії ОСОБА_6 , з урахуванням п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, не передбачені як кримінально карані через відсутність відповідного рівня суспільної небезпеки, що притаманний злочинам, а тому такі дії слід кваліфікувати як цивільний делікт, оскільки відносини у сфері нарахування та виплати державної соціальної допомоги, за своїм змістом, є цивільно-правовими, і спори, які виникають з цих правовідносин, підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Прокурор, в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи відсутність в діянні обвинуваченої складу злочинів, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, просить вирок суду, в частині виправдання її за ч.1 ст.190 КК України, скасувати у зв`язку невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу розміром 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Вказує, що, при ухваленні вироку, суд безпідставно прийняв до уваги показання ОСОБА_6 , відповідно до яких вона написала заяву та заповнила декларацію про доходи і майновий стан, не вказавши про належність їй, на праві власності будинку та квартири, оскільки вони були непридатні для проживання, так як така аргументація обвинуваченої нічим не обґрунтована та відповідний акт щодо їх непридатності не складався. Обвинувачена ОСОБА_6 , свідомо знаючи про зареєстровані на праві власності будинку та квартири, умисно, в декларації про доходи та майновий стан не вказала про їх існування, тим самим приховала відомості, які б мали суттєве значення при вирішенні питання про призначення або не призначення такої допомоги. На підставі вказаної недостовірної інформації ОСОБА_6 було призначено соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім`ї та нею отримано кошти в сумі 33135 грн. 98 коп., якими вона, шляхом обману, заволоділа, завдавши збитків державі в особі УСЗН Городоцької РДА, на вказану суму, тому такі її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КПК України. Окрім того, судом не взято до уваги показань свідка ОСОБА_9 , яка працює завідуючим сектору державних соціальних інспекторів УСЗН Городоцької РДА і в судовому засіданні заперечила факт повідомлення ОСОБА_6 про наявність у її власності квартири та будинку за вищевказаною адресою. В подальшому вказана квартира в 2017 році, перед призначенням такої соціальної допомоги, була відчужена обвинуваченою шляхом дарування її родичу. Також суд залишив, поза увагою, показання представника потерпілого - ОСОБА_10 про те, що в березні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до УСЗН Городоцької РДА для призначення соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та подала необхідні для цього документи. Інформація про наявність у ОСОБА_6 нерухомого майна стала відома лише в грудні 2016 року, оскільки, до цього працівники УСЗН Городоцької РДА не мали доступу до реєстру речових прав на нерухоме майно, тому перевірити таку інформацію, в короткий термін, було неможливо.
Заслухавши доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та представника потерпілого, яка підтримала позицію прокурора, обвинувачену та її захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, а обґрунтованим, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначені вимоги судом першої інстанції не виконані.
Так, виправдовуючи обвинувачену ОСОБА_6 за ч.1 ст.190 КК України, суд визнав недоведеним наявність у неї умислу на незаконне заволодіння державними коштами, вважаючи, що її дії носять цивільно-правовий характер і спір між нею та УСЗН Городоцької РДА повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 листопада 2020 року (справа №159/3357/18, провадження №51-2570 кмо19), саме собою встановлення в Законі України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» №1768-ІІІ механізму повернення органу соціального захисту наміру виплачених коштів не виключає притягнення особи до кримінальної відповідальності за шахрайство, за умови, якщо в діянні особи є всі елементи складу вказаного кримінального правопорушення і під час звернення за державною соціальною допомогою не було жодних правових підстав для її призначення цій особі.
Правильність правової оцінки поведінки особи, котра отримує матеріальну допомогу, не маючи за законом для цього права, безпосередньо залежить від належного з`ясування наявності елементів складу шахрайства.
Неповідомлення (незазначення) відомостей про наявність нерухомого майна як спосіб отримання соціальних виплат (допомоги) є одним із різновидів обману, що характеризується документальною (письмовою) формою та проявляється через пасивну поведінку особи, котра не повідомляє обов`язкової за законом інформації.
Однак, під час судового провадження не було враховано вимоги вказаного вище Закону, а саме не з`ясовано чи мала ОСОБА_6 право на соціальну допомогу на іншій, ніж зазначеній в заяві, підставі.
А тому, наявність у ОСОБА_6 права на отримання соціальної допомоги на інших підставах свідчить про не дотримання нею лише порядку оформлення документів, що не може розцінюватися як шахрайство.
Відповідно ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були допущені такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкоджати суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, в зв`язку з чим вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Призначаючи новий судовий розгляд колегія суддів, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Так, під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути порушення вимог кримінального процесуального закону, які стали підставами для скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду, повно, всебічно і об`єктивно дослідити всі зібрані докази по справі, перевірити і інші доводи апеляційної скарги прокурора, надати їм належну правову оцінку та із врахуванням всіх обставин, які призвели до вчинення кримінального правопорушення, ухвалити мотивоване, законне та обґрунтоване рішення.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ від 06 березня 2017 року задоволено подання голови Городоцького районного суду Хмельницької області, кримінальне провадження №0000010 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України передано на розгляд до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області.

Враховуючи, що на даний час в Городоцькому районному суді Хмельницької області є судді, які можуть розглядати дане кримінальне провадження, колегія суддів приходить до висновку, що новий розгляд кримінального провадження слід призначити саме в Городоцькому районному суді Хмельницької області.

Керуючись ст.ст.407, 409, 412, 416, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України в Городоцькому районному суді Хмельницької області.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3