Дата документу 14.02.2022 Справа № 315/380/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/702/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №315/380/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

представника

потерпілих ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК злочину повернуто прокурору через невідповідність даного акта вимогам КПК.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду. Свої вимоги мотивував тим, що обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а сам обвинувальний акт відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК.

Стаття 291 КПК не встановлює обов`язкової вимоги до обвинувального акту про те, що він повинен містити передбачені ст.91 КПК обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Тобто суд фактично дав оцінку обставинам зазначеним в цьому акті, що суперечить вимогам ст.314 КПК.

Також в ході проведення підготовчого судового засідання 14.12.2021 року судом не з`ясовано думку захисника обвинуваченого, щодо можливості чи неможливості призначення обвинувального акту до розгляду по суті, що також є суттєвим порушенням норм КПК.

Питання відповідності обвинувального акту нормам ст.291 КПК були вирішені попереднім складом Куйбишевського районного суду Запорізької області під час проведення підготовчого судового засідання, за результатами якого судом було прийнято рішення про призначення кримінального провадження №0000443 до розгляду по суті.

В ході розгляду вказаного провадження по суті до Куйбишевського районного суду Запорізької області передано письмові докази, які наразі знаходяться в матеріалах судової справи, тобто в суді. Порядок та механізм їх повернення нормами КПК не регламентовано, в ухвалі Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.12.2021 року з даного приводу жодної інформації не зазначено.

За змістом оскаржуваної ухвали, районний суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, виходив з того, що при визначенні правової кваліфікації дій обвинуваченого прокурором вказано, що своїми умисним діяти ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 п.1 ст.115 КК, що кваліфікується за ознаками: закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб. У скоєнні умисного вбивства ОСОБА_9 не обвинувачується.

Крім зазначеного, пославшись на ч.2 ст.15 КК, прокурор не виклав тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується обвинуваченому.

Відсутність у змісті обвинувального акту фактично визначеної частини формулювання обвинувачення та правової кваліфікації, які б відповідали зазначеним органом досудового розслідування фактичним обставинам кримінального правопорушення, є процесуальною перешкодою для суду та певних учасників процесу щодо належного виконання процесуальних дій та обов`язків, а саме роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення (ст.348 КПК); визначення меж судового розгляду (ст.337 КПК); зміна обвинувачення в суді (ст.338 КПК); погодження зміни обвинувачення (ст.341 КПК); забезпечення прав потерпілих (ст.56 КПК); неможливість чіткого визначення у мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом недоведеним (п.1 ч.3 ст.374 КПК).

Заслухавши доповідь судді, прокурора, обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити; представника потерпілих, який поклався на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегія суддів погоджується із мотивами суду, наведеними в ухвалі, як підстави для повернення обвинувального акта, виходячи з такого.

Згідно з вимогами ст.314 КПК суд вправі у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо акт не відповідає вимогам цього кодексу.

Положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, і належну кримінально-правову кваліфікацію таких діянь з посиланням на статтю (статті) закону про кримінальну відповідальність.

Якщо в діях винної особи має місце єдиний прямий визначений умисел, спрямований на заподіяння смерті двом або більше особам, вбивство однієї людини і замах на життя другої має кваліфікуватись як незакінчений злочин убивство двох або більше осіб, оскільки єдиного злочинного наміру вбити двох осіб не було реалізовано з причин, що не залежали від волі винної особи, за відповідною частиною ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК незалежно від послідовності злочинних дій та за ч.1 ст.115 КК чи відповідним пунктом ч.2 ст.115 КК (або іншими спеціальними нормами, передбаченими в інших розділах Особливої частини цього Кодексу) у разі наявності таких підстав (постанова об`єднаної палати ККС ВС у провадженні №51-543кмо20).

У даному кримінальному провадженні дії ОСОБА_9 кваліфіковано лише за ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК. Одночасно при цьому в описі інкримінованих ОСОБА_10 злочинних дій описується також й закінчений злочин у виді вбивства ним людини, який жодним чином в обвинувальному акті прокурором не кваліфіковано, що й свідчить на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд у підготовчому судовому засіданні дав належну оцінку обвинувальному акту на предмет його відповідності вимогам КПК і ухвалив правильне рішення про необхідність повернення прокурору обвинувального акту, для його належного складання і усунення протиріч його змісту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4