Справа № 146/27/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2022 р. смт.Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні № 0000001 від 05 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в порядку ст. 170 КПК України звернувся до слідчого судді Томашпільського районного суду з клопотанням погодженим з прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в якому просить: накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1.4 TA 1322 DS 2/32» синього кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 1 НОМЕР_2 , який належний на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Дане клопотання слідчий мотивував наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 грудня 2021 року біля 22 год. невідома особа перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , викрала мобільний телефон марки Nokia синього кольору, що на праві власності ОСОБА_5 , після чого з місця події зникла, завдала останньому матеріальної шкоди.

За даним фактом слідчим відділенням Відділення поліції №2 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 05.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, правова кваліфікація якого ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході огляду місця події 12.01.2022 року, а саме огляду приміщення поліцейської станції, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 , добровільно в присутності понятих та законного представника без будь-якого фізичного чи психологічного натиску видав працівникам поліції речі, а саме було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1.4 TA 1322 DS 2/32» синього кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 1 НОМЕР_2 та пояснив, що вказаний телефон йому дав ОСОБА_7 в обмін на його. Звідки у ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон йому не відомо. В подальшому вказаний мобільний телефон визнаний та приєднаний до матеріалів справи як речовий доказ.

В ході досудового розслідування встановлено, що вказаний мобільний телефон належний на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 .

Враховуючи положення ст.98 КПК України, вказаний мобільний телефон, що на праві власності належать ОСОБА_5 є речовим доказом, а саме предметом злочину, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні судовому експерту для проведення судово-товарознавчої та інших судових експертиз.

Слідчий СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити за обставин, наведених у клопотанні.

Прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити за обставин, наведених у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, відповідно якої не заперечує проти задоволення клопотання.

Розглянувши підстави внесеного клопотання, вислухавши думку та доводи слідчого, прокурора, суд приходить до наступного.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170-173 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 цього Кодексу.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч.3 ст.170 КПК України, визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як встановлено з матеріалів справи до ЄРДР за № 0000001 від 05 січня 2022 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Як встановлено з витягу з ЄРДР № 0000001 від 05 січня 2022 року, 10 грудня 2021 року біля 22 год. невідома особа перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , викрала мобільний телефон марки Nokia синього кольору, що на праві власності ОСОБА_5 , після чого з місця події зникла, завдав останньому матеріальної шкоди.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що вилучений мобільний телефон, який на праві власності належать ОСОБА_5 є речовим доказом, предметом злочину та по ньому для всебічного і повного проведення досудового розслідування необхідне проведення судово-товарознавчої та інших судових експертиз, висновки яких в подальшому допоможуть встановити обставини справи, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, на вказану річ необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 100, 113, 117, 131-132, 170- 171 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000001, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1.4 TA 1322 DS 2/32» синього кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , який належний на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1.4 TA 1322 DS 2/32» синього кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , який належний на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою вул. І.Гаврилюка, 51, смт. Томашпіль Тульчинського району Вінницької області залишити там.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1