УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000042 від 18.12.2012р. за апеляційною скаргою прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серби, Кодимського району, Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України,-

-якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000042 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з Амур-Нижньодніпровським судом м. Дніпропетровська)
обвинувачений ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з його невідповідністю фактичним обставинам провадження. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000042, по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор пояснює, що 12.01.2008р. слідчим відповідними постановами визнано та залучено до справи в якості потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 14.01.2008р. визнано та залучено в якості представника потерпілих, які були громадянами Німеччини та потайно мешкали на території іншої країни і перебували в Україні тимчасово, адвоката ОСОБА_11 25.03.2008р. матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_6 виділені зі справи №07250475 в окреме провадження під №08440004 та у той же день досудове слідство зупинено до встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 18.12.2008р. у зв`язку з вступом у дію нового кримінально-процесуального кодексу України від 2012р., відомості про скоєння ОСОБА_6 кримінальних правопорушень внесені до ЄРДР за № 0000042 за ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, п.6 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України. Тобто з 18.12.2012р. у відповідності до вимог п.10 Перехідних положень діючого КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 здійснювалося згідно з положеннями КПК України в редакції 2012 року, у тому числі і щодо залучення у якості потерпілого.

Вказує, що відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілий залучається у разі подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, заяви про залучення її до провадження як потерпілого або без такої заяви, слідчим, прокурором, судом, але лише за її письмовою згодою. Таким чином, відповідно до вказаних вимог, обов`язковою умовою визнання особи потерпілим, повинно бути відповідне волевиявлення, бажання та згода такої особи бути визнаним у провадженні потерпілим. Зауважує, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не подавали слідчому заяву про залучення їх до провадження як потерпілих.

Разом з тим, слідчим вживалися відповідні заходи щодо встановлення їх місцезнаходження та подання заяв про визнання потерпілими. Зокрема, 05.01.2021р. слідчим було направлено листа адвокату ОСОБА_11 , який був представником потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у 2008 році у кримінальній справі №07250475, з метою з`ясування чи має він на даний час повноваження їх представляти, проте відповіді не отримано. Дорученням від 01.02.2021р. слідчим надано доручення головному спеціалісту міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП в Миколаївській області про звернення в рамках міжнародного поліцейського співробітництва до поліцейських Німеччини щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та подальшої участі у справі у якості потерпілих. На вказане доручення 21.04.2021р. отримано відповідь про те, що НЦБ Інтерполу Федеративної республіки Німеччини повідомило, що співробітники поліції Німеччини контактували з ОСОБА_9 , який відмовився співробітничати та передавати свої персональні дані та просив контактувати з його матір`ю, ОСОБА_10 , проте поліція з нею не спілкувалась, обмежившись наданням інформації про її місце проживання та номеру телефону і електронної пошти на яку було направлено електронний лист з роз`ясненням про те, що у разі якщо вона бажає бути потерпілої у провадженні повинна звернутися до слідчого з відповідною заявою, проте вона до слідчого не зверталась.

Вважає, що у слідчого не було підстав вказувати в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000042 анкетні відомості потерпілого, оскільки потерпілі в даному кримінальному провадженні відсутні.

Звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 55 КПК України, передбачена можливість залучення особи до провадження у якості потерпілого і судом, за наявності підстав у суду була можливість залучити особу у якості потерпілого до кримінального провадження, навіть після призначення справи до розгляду не повертаючи обвинувальний акт прокурору.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України. В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття кримінального провадження немає.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2021р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000042, по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт, суд обґрунтував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме не вказано анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) .

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме не вказано анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) .

Такі недоліки суд визнав істотним порушення вимог закону, оскільки вони позбавляють можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Між тим, за формою та змістом обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України і жодних недоліків, які б стосувалися неповноти, неправильності та відсутності необхідних відомостей в обвинувальному акті або були б пов`язані з невиконанням вимог ч. 1, ч. 3 ст. 291 КПК України, апеляційним судом не встановлено з огляду на наступне.

Так, 12.01.2008р. слідчим відповідними постановами визнано та залучено до справи в якості потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 14.01.2008р. визнано та залучено в якості представника потерпілих, які були громадянами Німеччини та постійно мешкали на території іншої країни і перебували в Україні тимчасово, адвоката ОСОБА_11

25.03.2008р. матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_6 виділені зі справи №07250475 в окреме провадження під №08440004 та у той же день досудове слідство зупинено до встановлення місцезнаходження ОСОБА_6

18.12.2008р. у зв`язку з вступом у дію нового кримінально-процесуального кодексу України від 2012р., відомості про скоєння ОСОБА_6 кримінальних правопорушень внесені до ЄРДР за № 0000042 за ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, п.6 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України. Тобто з 18.12.2012р. у відповідності до вимог п.10 Перехідних положень діючого КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 здійснювалося згідно з положеннями КПК України в редакції 2012 року, у тому числі і щодо залучення у якості потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілий залучається у разі подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, заяви про залучення її до провадження як потерпілого або без такої заяви, слідчим, прокурором, судом, але лише за її письмовою згодою. Таким чином, відповідно до вказаних вимог, обов`язковою умовою визнання особи потерпілим, повинно бути відповідне волевиявлення, бажання та згода такої особи бути визнаним у провадженні потерпілим, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не подавали слідчому заяву про залучення їх до провадження як потерпілих.

Слідчим вживалися відповідні заходи щодо встановлення їх місцезнаходження та подання заяв про визнання потерпілими. Зокрема, 05.01.2021р. слідчим було направлено листа адвокату ОСОБА_11 , який був представником потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у 2008 році у кримінальній справі №07250475, з метою з`ясування чи має він на даний час повноваження їх представляти, проте відповіді не отримано. 01.02.2021р. слідчим надано доручення головному спеціалісту міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП в Миколаївській області про звернення в рамках міжнародного поліцейського співробітництва до поліцейських Німеччини щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та подальшої участі у справі у якості потерпілих. На вказане доручення 21.04.2021р. отримано відповідь про те, що НЦБ Інтерполу Федеративної республіки Німеччини повідомило, що співробітники поліції Німеччини контактували з ОСОБА_9 , який відмовився співробітничати та передавати свої персональні дані та просив контактувати з його матір`ю, ОСОБА_10 , проте поліція з нею не спілкувалась, обмежившись наданням інформації про її місце проживання та номеру телефону і електронної пошти на яку було направлено електронний лист з роз`ясненням про те, що у разі якщо вона бажає бути потерпілої у провадженні повинна звернутися до слідчого з відповідною заявою, проте вона до слідчого не зверталась.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000042 слідчим крім іншого було зазначено про процесуальні рішення постанови від 08.01.2008р. про визнання потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , оскільки ці постанови були виділені з кримінальної справи №07250475 та долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000042, апеляційний суд зауважує, що анкетні відомості потерпілих вказані, а тому вважає, що прийняте судом рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суперечить фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, і підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції, в ході якого суду необхідно врахувати висновки колегії суддів.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2021р., якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000042 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді