Справа № 277/1088/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2022 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 06.09.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підлуби Ємільчинського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, вдівця, пенсіонера, раніше не судимий

за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України

в с т а н о в и в:

05 вересня 2021 року приблизно о 12 год. 35 хв. ОСОБА_6 , з метою продажу свіжовиловленої риби ОСОБА_7 прибув до кв. АДРЕСА_2 , де остання проживає, та яка у нього неодноразово купувала рибу.

В подальшому ОСОБА_6 підійшов до вхідних дверей будинку ОСОБА_7 та шляхом натискання на кнопку дверного дзвінка намагався викликати господарку з будинку. Оскільки двері ніхто не відчинив, ОСОБА_6 через вхідні двері, які були не замкнені, зайшов до квартири. Перебуваючи в середині, ОСОБА_6 в коридорі побачив перед собою шафу-вішалку на одному з гачків висіла жіноча сумка. В цей же день, час, місці, за вказаних вище обставин у ОСОБА_8 виник кримінально протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непомітними для сторонніх осіб, взяв сумку до рук та дістав з неї гаманця, який поклав до кишені штанів, та у вказаний спосіб таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: гаманець, який для потерпілої матеріальної шкоди не становить, в якому знаходилися банківська платіжна картка відкрита в AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , аркуш паперу з рукописним записом, який для потерпілої матеріальної шкоди не становить, та грошові кошти в сумі 120 грн.

В подальшому ОСОБА_6 з викраденим майном поїхав на велосипеді в напрямку мосту-дамби через річку «Уборть» по вул. Набережній в смт Ємільчине.

Цього ж дня приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_6 проїжджаючи поблизу мосту-дамби через річку «Уборть» по вул. Набережній в смт Ємільчине зупинився та дістав з кишені штанів викрадений у ОСОБА_7 гаманець, в якому виявив банківську платіжну картку відкриту в AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , а також аркуш паперу з написом пін-коду до останньої та грошові кошти в сумі 120 грн.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , виник протиправний умисел, направлений на викрадення офіційних документів, а саме вищезазначеної банківської платіжної картки, що належать ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, переконавшись, що власник та сторонні особи не спостерігають за його діями та не можуть завадити вчиненню правопорушення, ОСОБА_6 без розриву в часі, шляхом вільного доступу таємно викрав з гаманця банківську платіжну картку відкриту в AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , яка являється офіційним документом.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , який мав при собі банківську платіжну картку відкриту в AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , а також аркуш паперу з написом пін-коду до неї, виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - грошових коштів з банківської картки, які належать ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої кримінально протиправні дії направлені на таємне викрадення чужого майна - грошових коштів з банківської платіжної картки відкритої в AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , будучи обізнаним про пароль доступу до банківської платіжної картки, умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, 05 вересня 2021 року приблизно о 13 год. 50 хв. прибув до банкомату AT КБ «ПриватБанк», що розташований по вул. Соборній, 26 в смт Ємільчине.

В цей день, час та місці, ОСОБА_6 зустрів візуально знайомого ОСОБА_9 , якого не повідомляючи про свій кримінально протиправний умисел просив допомогти зняти грошові кошти, які знаходяться на банківській платіжній картці, на що останній погодився.

Не будучи обізнаним про кримінально протиправний умисел ОСОБА_8 , ОСОБА_9 отримав від останнього банківську платіжну картку відкриту в AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 та аркуш паперу з пін-кодом до останньої та підійшовши до банкомату вставив вказану банківську картку до банкомату AT КБ «Приватбанк», що розташований у смт Ємільчине по вул. Соборній, 26 та шляхом введення пін-коду із аркуша, наданого ОСОБА_10 , авторизував вказану банківську картку у системі та в подальшому зняв грошові кошти в сумі 6 200 грн., які передав ОСОБА_11 разом з банківською платіжною карткою та аркушем паперу з пін-кодом до неї.

В подальшому, утримуючи викрадені грошові кошти при собі, ОСОБА_6 залишив місце вчинення правопорушення та розпорядився ними на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що 05.09.2021 року він прийшов до будинку ОСОБА_7 . Оскільки остання не виходила на вулицю, він зайшов до будинку та на вішалці побачив сумочку. Взявши сумку він побачив у ній гаманець, якого поклав до своєї кишені та вийшов з будинку. Пізніше, коли відкрив гаманець виявив у ньому гроші в сумі 120 грн., банківську картку та аркуш паперу на якому був записаний пін-код до вказаної картки. Тоді ж він вирішив зняти кошти з картки та пішов до банкомату. Біля банкомату зустрів знайомого ОСОБА_9 , який зняв з картки гроші в сумі 6200,00 грн. Гроші використав на свої власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, оскільки за станом здоров`я не може прибути до суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальні правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні, суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив кримінальні проступки, по місцю проживання характеризується посередньо, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах, встановлених в санкціях ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді арешту строком на 1 (один) місяць;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: грошові кошти в сумі 1497 гривень 00 копійок, аркуш паперу з рукописним написом пін-коду та силіконовий чохол до банківської картки, які передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити останній у власності.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1