Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 третьої особи, стосовно майна якої накладено арешт, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2020 ОСОБА_10 звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000169, в якому вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, закрито.

25.01.2021 представник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 третьої особи, стосовно майна якої накладено арешт, подав клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, в якому просив скасувати арешт земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0123 площею 0,18 га в смт Козин Обухівського району Київської області, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2017 у справі № 761/6230/17.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2021 у задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про скасування арешту майна.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що висновки суду, який виходив з того, що земельна ділянка є речовим доказом в іншому кримінальному провадженні, виділеному з кримінального провадження щодо ОСОБА_10 , не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 було закрито у підготовчому судовому засіданні, і прокурор не надав суду дані про накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2017 у справі № 761/6230/17 арешт на майно третіх осіб, питання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження не вирішувалось. Між тим, згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, повинен був вирішити це питання.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 21.06.2018 з кримінального провадження № 0000169 щодо ОСОБА_10 виділені певні матеріали досудового розслідування. Однак арешт на всі земельні ділянки був заходом забезпечення саме в кримінальному провадженні № 0000169, і постановою слідчого від 01.07.2017 земельні ділянки визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, представник вказує, що 19.11.2018 у підготовчому засіданні Обухівський районний суд Київської області повернув обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 та одночасно скасував арешт на земельні ділянки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2017. Інші власники земельних ділянок клопотань про скасування арешту майна не подавали. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2021 також скасовано арешт, накладений цією ж ухвалою, на земельні ділянки третіх осіб.

Під час розгляду клопотання, поданого в порядку ст.537 КПК України, суд не досліджував постанову про виділення матеріалів з кримінального провадження № 0000169 і не з`ясував, стосовно якого факту, обставин та осіб виділялися матеріали досудового розслідування в інше провадження, який обсяг матеріалів кримінального провадження виділено та перелік документів. З огляду на те, що ОСОБА_10 обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення одноособово, виділення матеріалів в інше кримінальне провадження не може стосуватися події заволодіння будівлями та спорудами дитячого оздоровчого табору ІНФОРМАЦІЯ_1 , а застосовані заходи забезпечення кримінального провадження не мають юридичного значення у виділеному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи прокурора ОСОБА_14 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи що належна ОСОБА_9 земельна ділянка є речовим доказом в іншому кримінальному провадженні; доводи прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги з огляду на те, що питання про скасування арешту має вирішуватись не в порядку виконання вироку, а слідчим суддею під час розгляду клопотання у виділеному кримінальному провадженні; провівши судові дебати, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, суд першої інстанції мотивував своє рішення даними в листі начальника відділу Київської обласної прокуратури, з якого вбачається, що з кримінального провадження № 0000169 були виділені матеріали досудового розслідування № 0000398 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, в якому земельна ділянка з кадастровим номером :05:019:0123 є речовим доказом і потребує збереження з метою перешкоджання її відчужень злочинним шляхом. Також, як зазначив суд в ухвалі, доводи в клопотанні представника ОСОБА_8 не спростовують висновки слідчого судді в ухвалі від 23.02.2017, що це нерухоме майно набуте незаконним шляхом.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується і вважає слушними доводи в апеляційній скарзі про відсутність підстав для застосування заходу забезпечення у виді арешту майна у кримінальному провадженні № 0000169 щодо ОСОБА_10 .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2017 (ЄУН 761/6230/17) задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000169 і накладено арешт на 17 земельних ділянок, що розташовані в смт Козин Обухівського району Київської області, у тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :05:019:0123 площею 0,18 га, яка належить на праві власності ОСОБА_9 .

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , яка обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, суд не розглядав питання про скасування арешту майна, про що свідчить зміст ухвали від 13.02.2020.

Лист начальника відділу Київської обласної прокуратури, у відповідності з яким земельна ділянка з кадастровим номером :05:019:0123 є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000398 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, яке виділене з кримінального провадження № 0000169 щодо ОСОБА_10 , у матеріалах цього судового провадження відсутній.

Отже, висновки суду, що належна ОСОБА_9 земельна ділянка визнана речовим доказом в іншому кримінальному провадженні, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

З метою перевірки цієї інформації судом апеляційної інстанції неодноразово направлялися запити до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яким наразі здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000398, які залишились без належного реагування.

Разом з тим, на користь доводів представника про те, що належна ОСОБА_9 земельна ділянка не визнана речовим доказом і у кримінальному провадженні № 0000398 не застосовувались заходи забезпечення, свідчать дані в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2019. Цією ухвалою повернуто клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві, яким на той час здійснювалося досудове розслідування, про арешт майна, а саме, земельних ділянок, у тому числі тієї, що належить ОСОБА_9 . Необхідність повернення клопотання слідчий суддя мотивував тим, що його подано без додержання вимог ст.171 КПК України, зокрема, не обґрунтовано мету арешту та не доведено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

До того ж, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2021 було скасовано арешт, накладений цією ж ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2017, на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_15 .

Отже, колегія суддів погоджується з твердженнями в апеляційній скарзі, що арешт майна, який продовжує тривати у закритому кримінальному провадженні, порушує гарантоване ст.41 Конституції України право ОСОБА_9 володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.ст.407, 411 КПК України невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нової ухвали судом апеляційної інстанції про задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Тому апеляційна скарга представника задовольняється в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 третьої особи, стосовно майна якої накладено арешт, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_8 про скасування арешту земельної ділянки скасувати.
Клопотання представника ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:019:0123 площею 0,18 га в смт Козин Обухівського району Київської області, яка належить на праві власності ОСОБА_9 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року у справі № 761/6230/17.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3