Справа № 487/3331/21
Провадження № 1-кп/487/570/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000401 від 21.04.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює не офіційно кур`єром, раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 307 КК України,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює не офіційно водієм таксі, раніше судимий, зареєстрований та фактично проживав за адресою АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює не офіційно вантажником, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

Встановив :

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 .. В обґрунтування клопотань прокурор посилається на те, що ризики, передбачені п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що прокурором не підтверджено наявність ризиків, не враховано співпраці ОСОБА_3 з органом досудового розслідування. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав доводи захисника.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки всі докази по кримінальному провадженню знаходяться у прокурора та у суду, а тому не ризики зазначені прокурором перестали існувати, обвинувачений ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від суду. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.

Захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_7 просили вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 26.11.2020 р. відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів.
Ухвалою слідчого судді від 26.11.2020 р. відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2021 обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.10.2021 строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 продовжено до 26.12.2021, а обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 27.12.2021.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень неодноразово перевірялась під час вирішення питання слідчими суддями при обранні та продовженні строку запобіжного заходу. Таким чином, обставини, обов`язковість доведення, яких передбачена ч.1 ст. 194 КПК України, були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжних заходів ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, оскільки обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу не змінилися, судовий розгляд не завершено, свідки судом не допитані.

Суд враховує особливу тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також відомості про їх особи. ОСОБА_3 - до затримання офіційно не працював, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи, не одружений, має малолітню дитину раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 покладених на них процесуальних обов`язків, позбавить їх можливості переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи продовжити кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам.

Доводи сторони захисту щодо не надання прокурором доказів на підтвердження існування ризиків та не зазначення нових ризиків судом оцінюються критично, оскільки поняття ризику є імовірністю настання небажаної події, а обставини, які свідчать про існування вказаних ризиків, прокурором доведено в судовому засіданні. Крім того, стаття 199 КПК України зобов`язує прокурора довести обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та ці вимоги, щодо не зменшення заявлених ризиків, прокурором дотримано. Разом з цим, виникнення нових обставин, які б свідчили про нові ризики, є майже неможливим з огляду на те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з моменту затримання знаходиться під контролем правоохоронних органів.

З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання обвинувачених під вартою судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжних заходів не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити їх належної процесуальної поведінки, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПУ України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ризики, передбачені ч.1,3,5 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не перестали існувати.

З урахуванням того, що до завершення строку дії ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає обґрунтованим і виправданим продовження ОСОБА_7 строку дії обов`язків, покладених на нього ухвалою суду від 20.05.2021.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 393, 395 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 19.02.2022 року включно з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор"
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 19.02.2022 року включно, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".
Продовжити до 21.02.2022 включно строк дії особистого зобов`язання та обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , а саме:
-не відлучатись за межі України без дозволу суду;
-за першою вимогою з`являтися до суду;
-повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи;
-утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим з приводу обставин даного кримінального правопорушення будь-яким чином, в тому числі за допомогою мобільного зв`язку та мережі Інтернет.
Попередити ОСОБА_7 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до них може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1