№ 207/5109/21
№ 1-кп/207/180/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000460 за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська , громадянина України , освіта середня спеціальна , не працюючого , шлюб розірвано , не маючого на утриманні неповнолітніх дітей , який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого :

1. 6 грудня 2005 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України 2001 року до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік ;

2. 7 серпня 2006 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 , 69 , 71 КК України 2001 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі . Звільнений 7 серпня 2008 року умовно-достроково на 10 місяців 12 днів ;

3. 29 червня 2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 , 71 КК України 2001 року до 4 років 1 місяця позбавлення волі . Звільнений 6 грудня 2012 року за відбуттям строку покарання ;

4. 10 грудня 2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України 2001 року до 5 років позбавлення волі ;

5. 1 грудня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 391 , 71 КК України 2001 року до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 1 листопада 2016 року за відбуттям строку покарання ;

6. 25 лютого 2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 , ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року до 5 років позбавлення волі ,

7. 21 травня 2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 , ч. 2 ст. 190 , ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року до 5 років позбавлення волі . Звільнений 30 вересня 2020 року за відбуттям строку покарання ,

за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 , будучи особою , яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення проти власності , належних висновків для себе не зробив , на шлях виправлення не став , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість , повторно вчинив корисливі кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин .

14 серпня 2021 року приблизно о 13.00 годині ОСОБА_5 прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою : АДРЕСА_3 , де разом з останнім вживали спиртні напої . Потерпілий ОСОБА_6 мав мобільний телефон «Verico» Qin S282 , серійний номер НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , що лежав в кімнаті вказаної квартири . Побачивши мобільний телефон ОСОБА_5 попросив у потерпілого ОСОБА_6 дозволу скористатися мобільним телефоном для здійснення дзвінка . Приблизно о 15.00 годині 14 серпня 2021 року , з дозволу потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 взяв вищевказаний мобільний телефон та вийшов з квартири в під`їзд для здійснення телефонного дзвінка . Після здійснення дзвінку в ОСОБА_5 раптово виник умисел , направлений на таємне викрадення чужого майна .

Реалізовуючи свій прямий умисел , цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи , що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника , скориставшись тим , що потерпілий не спостерігає за його діями , повторно , умисно , керуючись корисливим мотивом та корисливою метою , ОСОБА_5 пішов з під`їзду будинку АДРЕСА_4 , забравши з собою мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 , тобто таємно , викрав майно , що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме : мобільним телефоном «Verico» Qin S282 , вартість якого складала 300 гривень з сім-картою мобільного оператора «Київстар № НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє .

Заволодівши викраденим майном , ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник , викраденим майном розпорядився на власний розсуд , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 300 гривень .

Продовжуючи свою злочинну діяльність , 8 вересня 2021 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_5 прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Приблизно о 15.00 годині ОСОБА_5 побачив в кімнаті квартири мобільний телефон «Redmi 9A Granite Gray 2 Gb RAM 32 Gb» , серійний номер НОМЕР_5 , імеі 1: НОМЕР_6 , імеі 2: НОМЕР_7 , що лежав на дивані , який належить потерпілому ОСОБА_7 . В цей час в ОСОБА_5 раптово виник прямий протиправний умисел , направлений на таємне викрадення чужого майна .

Реалізовуючи свій прямий умисел , цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи , що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника , скориставшись тим , що потерпілий не спостерігає за його діями , повторно , умисно , керуючись корисливим мотивом та корисливою метою , ОСОБА_5 зайшов в кімнату , де лежав телефон , шляхом вільного доступу , таємно , з дивану розташованого в кімнаті квартири викрав майно , що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон «Redmi 9A Granite Gray 2 Gb RAM 32 Gb» , серійний номер НОМЕР_5 , імеі1: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 вартість якого становить 2975 гривень , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» (номер потерпілий не пам`ятає) , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник , викраденим майном розпорядився на власний розсуд , чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2975 гривень .

Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) , вчинена повторно .

23 листопада 2021 року відповідно до ст. 472 КПК України між прокурором Кам`янської окружної прокуратури та ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості .

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року . Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вказаному діянні . Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року у вигляді 4 років позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України 2001 року звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків , передбачених ст. 76 КК України 2001 року .

Суд , дослідивши матеріали кримінального провадження , вважає , що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду .

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості .

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків , нетяжких злочинів , тяжких злочинів ; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину , віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України , якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами ; особливо тяжких злочинів , вчинених за попередньою змовою групою осіб , організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним , який не є організатором такої групи або організації , злочинних дій інших учасників групи чи інших , вчинених групою або організацією злочинів , якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами . Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків , злочинів , внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам . Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи , яка вчинила кримінальне правопорушення , у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи , а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень , внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб , у яких беруть участь потерпілий або потерпілі , не допускається , крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди .

У підготовчому судовому засіданні було встановлено , що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , яке згідно ст. 12 КК України 2001 року , є злочином невеликої тяжкості . Потерпілими надано письмову згоду прокурору на укладення угоди .

Судом з`ясовано , що обвинувачений розуміє права , визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження угоди , передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення , вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом .

Суд переконався , що укладення сторонами угоди є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді .

Судом встановлено , що умови угоди відповідають вимогам КК України 2001 року та КПК України , що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права , свободи та інтереси сторін або інших осіб .

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури та ОСОБА_5 із призначенням ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання .

Суд вважає необхідним речові докази повернути за належністю , а ті , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження , зберігати в матеріалах кримінального провадження ; скасувати арешт майна , стягнути з ОСОБА_5 вартість проведення експертиз ; запобіжний захід не обирався .

Керуючись ст. 314 , 369 371 , 373 376 , 475 КПК України , суд

У Х В А Л И В

Затвердити укладену 23 листопада 2021 року угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 4 років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 рік .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Речовий доказ DVD диск з двома фрагментами відеозапису, який зберігається в матеріалах кримінального провадження , зберігати в матеріалах кримінального провадження .

Речовий доказ по справі мобільний телефон «Redmi 9A», серійний номер НОМЕР_5 , імеі1: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , який знаходиться на зберіганні у камері речових доказів ВП № 2 Кам`янського РУП , повернути ОСОБА_7 .

Речовий доказ по справі мобільний телефон «Verico» Qin S282, серійний номер НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у камері речових доказів ВП № 2 Кам`янського РУП , повернути ОСОБА_6 .

Скасувати арешт майна , накладений на мобільний телефон «Redmi 9A», серійний номер НОМЕР_5 , імеі1: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Verico» Qin S282, серійний номер НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_5 на корись держави вартість проведення експертиз в сумі 686 гривень 44 копійки .

Вирок може бути оскаржено з підстав , передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України , до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1