Справа № 463/9369/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1029/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5 , розглянувши в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2021 року відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що заява скаржника від 15.07.2021 до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення суддями кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України чи будь-якого іншого злочину. Отже, дана заява не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
На ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, визнати протиправним невнесення ТУ ДБР, розташованого у м. Львові відомостей до ЄРДР; зобов`язати ТУ ДБР, розташоване у м. Львові внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви від 15.07.2021, зобов`язати ТУ ДБР, розташованого у м. Львові внести відомості до ЄРДР за його заявою від 15.07.2021. Зазначає, що в судовому засіданні він не був присутній, оскаржену ухвалу отримав рекомендованим листом 07.09.2021, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. ст. 55, 56, 214 КПК України. З моменту подання ним заяви про вчинення злочину він набув статусу потерпілого; на підставі п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК слідчий суддя зобов`язаний був задоволити його скаргу, а працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові зареєструвати його заяву про злочин та визнати його потерпілим. В ухвалі слідчий суддя не вказав докази, які підтверджують, що його заява від 15.07.2021 не є повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення і, що працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові мали право не вносити дані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові на виконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язані були після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.07.2021 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати його потерпілим, чого зроблено не було.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_7 не з`явився, у поданій апеляційній скарзі, просить проводити розгляд без його участі.
Іншу учасники апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_7 щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження. Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_7 встановлено, що заявник у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 15.07.2021 (згідно інформаційної довідки та матеріалів скарги скерована заявником до офісу генерального прокурора, листом офісу генерального прокурора перенаправлена до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, отримана ними 30.07.2021, відомості за заявою вчинення кримінального правопорушення від 15.07.2021 до ЄРДР не внесені) не погоджуються з постановою суду від 25.08.2021 у кримінальній справі № 463/9369/21.

Слідчий суддя зазначає, що доводи щодо наявності у рішенні суду та діях судді ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, зводяться до власного суб`єктивного тлумачення норм законодавства, що не свідчить про наявність у судовому рішенні та процесуальних діях судді ознак складу відповідного злочину, а є за своїм змістом незгодою із судовими рішеннями та процесуальними діями судді у конкретній справі, що підлягає оскарженню у спосіб та в порядку, визначеному процесуальним законодавством.
Слідчий суддя зазначив, що правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення зазначеним вище суддею за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 15.07.2021 відсутні, тому дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 , оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
З такою думкою погоджується і колегія суддів.
Отже, ТУ ДБР, розташованого у м. Львові отримавши заяву ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, суддями Апеляційного суду Львівської області: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України при винесенні ухвали Апеляційного суду Львівської області від 03.10.2017 року, перевірила її та встановила факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4