Справа № 718/2259/21
Провадження №1-кс/718/157/21
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"16" вересня 2021 р. м. Кіцмань Чернівецька область
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
У вказаній скарзі остання посилається на те, що до преамбули витягу ЄРДР не були внесені точні та достовірні відомості, до кримінального провадження не долучено матеріали судової справи Кіцманського районного суду № 718/1409/20, не проведено почеркознавчу експертизу по встановленню підробки підпису, не проведено опитування осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.
Норми права, які застосовував слідчий суддя.
Слідчий суддя перевіривши доводи і обґрунтованість внесеної на його розгляд скарги, дослідивши додані до неї документи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст.303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Пунктом 1 частини1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Оцінка слідчого судді.
Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до вимог КПК України, і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Зазначена норма п.1 ч.1 ст. 303 КПК України не передбачає оскарження абстрактного «неефективного розслідування», що призводить до неналежного досудового розслідування.
В іншому випаду, у відповідності до положень п.7 ч.1 ст.303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Крім того, слід зауважити про те, що в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути розглянута слідчим суддею лише скарга щодо відмови в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій в кримінальному провадженні, що не мало місце в цій ситуації, оскільки жодного посилання на відмову в здійсненні слідчих дій ані клопотання, ані подана скарга не містять.
Крім того, скаржниця просить скерувати матеріали досудового розслідування за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань.
При цьому долучає копію постанови прокурора про визначення підслідності у кримінальному провадженні від 04 вересня 2020 року за сектором дізнання Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.
Разом із тим, КПК України не встановлює ні обов`язку слідчого, ні строків передачі кримінального провадження за підслідністю.
Так, відповідно до ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
Таким чином, вирішення питання підслідності кримінального провадження віднесено до виключної компетенції прокурора, а за наявності спору керівника органу прокуратури вищого рівня, при цьому результат вирішення такого питання не віднесено до переліку рішень слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді в розумінні ст. 303 КПК України.
Слідчий суддя у кримінальному провадженні, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, вирішує лише ті питання, на розгляд яких його уповноважує закон, в той час як в поданій скарзі її ініціатор виносить на розгляд питання, які не охоплюються ч. 1 ст. 303 КПК України.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).
Згідно із ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи, що заявник оскаржує бездіяльність службових осіб, без конкретизації, що не входить до переліку, наведеному в ч. 1 ст. 303 КПК України, то у відкритті провадження за поданою ОСОБА_2 скаргою в даному випадку слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала - ОСОБА_2 , разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ольга МІНІВ