Справа № 284/606/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Народичі виділене в окреме провадження кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0000108 від 21.07.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Народичі Житомирської області, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, не навчається, з середньою спеціальною освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого05.04.2012 року Народицьким районним судом за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком в 1 рік, 16.05.2013 року Народицьким районним судом за ст.ст.185 ч.2, 304 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 29.04.2016 року умовно-достроково звільненого відповідно ухвали Богунського районного суду м.Житомира, має не відбутий строк покарання - 10 місяців 20 днів,
за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 та ч.2 ст.304 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 16.05.2013 року Народицьким районним судом за ст.ст.185 ч.2, 304 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 29.04.2016 року умовно-достроково звільнившись з місць позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України на не відбутий строк 10 місяців 20 днів, маючи не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та скоїв нові умисні злочини при наступних обставинах.

Так, 19 липня 2016 року близько 15 години ОСОБА_4 , який знаходився по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , особа, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню якого виділено в окреме провадження неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запропонував здійснити крадіжку листів шиферу із покрівлі гаражного приміщення, яке перебуває на балансі ПП «Берегиня» на що той пообіцяв долучитись до них через деякий час. В послідуючому, ОСОБА_4 приєднався до осіб, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню яких виділено в окреме провадження - неповнолітнього ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходились на покрівлі гаражного приміщення, що перебуває на балансі ПП «Берегиня», за адресою АДРЕСА_2 , де з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки) з корисливих спонукань, діючи повторно за попередньою змовою з особами, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню яких виділено в окреме провадження неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю сторонніхосіб, використовуючи металеву фомку, зняли з даху даного гаражного приміщення 23 листи восьми хвильового шиферу за ціною 59 грн. за 1 лист на загальну суму 1357 грн., який віднесли до розташованої неподалік від вищевказаного гаражного приміщення дороги, тобто розпорядились викраденим майном. Таким чином ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особами, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню яких виділено в окреме провадження неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 , таємно викрали майно ПП «Берегиня» на загальну суму 1357 грн.

Після вчинення зазначених дій близько 22 год. 00 хв. 19 липня 2016 року ОСОБА_4 , маючи на меті підшукати транспортний засіб для перевезення викраденого шиферу, звернувся до ОСОБА_7 та попросив надати їм мотоблок та причеп, які знаходились у власності останнього, але ОСОБА_7 відмовився надавати йому власного мотоблока з причепом. За цим у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мотоблоком марки «ZUBR JRQ78» з причепом, що належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що особи, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню яких виділено в окреме провадження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється неповнолітнім, а ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є малолітнім, запропонував їм разом з ним незаконно заволодіти транспортним засобом, а саме мотоблоком марки «ZUBR JRQ78» з причепом, що належить ОСОБА_7 , який знаходився в домоволодінні АДРЕСА_3 , на що останні погодились. Таким чином ОСОБА_4 втягнув осіб, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню яких виділено в окреме провадження неповнолітнього ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 у злочинну діяльність.
Після цього ОСОБА_4 , діючи повторно за попередньою змовою з особами, матері-али кримінального провадження по обвинуваченню яких виділено в окреме провадження неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, попередньо розподіливши злочинні ролі, згідно яких малолітній ОСОБА_9 залишився на вулиці неподалік від домогосподарства АДРЕСА_3 , щоб у випадку появи сторонніх осіб повідомити про це інших учасників злочину, відкривши калитку разом з особою, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню якого виділено в окреме провадження неповнолітнім ОСОБА_8 , проник на подвір`я домогосподарства АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, особа, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню якого виділено в окреме провадження неповнолітній ОСОБА_8 через відкриті ним ворота, разом з ОСОБА_4 , штовхаючи руками викотили на вулицю мотоблок марки «ZUBR JRQ78» з причепом, тим самим останній за попередньою змовою з особами, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню яких виділено в окреме провадження неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 незаконно заволоділи зазначеним транспортним засобом, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 шкоду на суму 13432 грн.

Близько 22 год. 30 хв. 19 липня 2016 року ОСОБА_4 разом з особами, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню яких виділено в окреме провадження неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 на викраденому ними мотоблоці з причепом прибули до місця, де вони приховали раніше викрадений ними шифер, де були виявлені власником мотоблоку ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених злочинах не визнав і показав, що в один з днів 2016 року, до нього додому прийшли його брат ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які попросили у нього металевий лом для того, щоб позривати шифер з даху на одному з приміщень в смт.Народичі. На це він дав їм лом, але ніякої домовленності між ними про вчинення крадіжки не було. Після того як хлопці пішли з будинку, через деякий час він підійшов до приміщення, яке розташоване на території підприємства «Берегиня», в смт.Народичі, з якого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вже позривали шифер, після чого допоміг їм частину його зняти з даху. Коли шифер вони склали, постало питання про відшукання транспорту, яким його було можна перевезти. Для цього він запропонував хлопцям піти в господарство ОСОБА_11 , де взяти мотоблок. Перебуваючи в господарстві останнього, його мати ОСОБА_12 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, на його пропозицію взяти в користування мотоблок, дала йому на це дозвіл і повідомила, що ключ від мотоблоку знаходиться в коробці. Присутній при цьому її син ОСОБА_11 такого дозволу на користування мотоблоком не дав. Після цього, вони втрьох пішли до мотоблоку, і за ними йшла ОСОБА_13 . Прийшовши в господарство, він не знайшов ключа від мотоблоку, який мав зі слів ОСОБА_13 лежати в коробці. Тоді, його брат та ОСОБА_14 пішли до господарства ОСОБА_15 , в якої взяли ключа від мотоблоку, який мався у неї, та який мав би підійти до мотоблоку, який вони хотіли використати. Вони втрьох викотили мотоблок на вулицю, після чого завівши двигун мотоблока зазначеним ключем, сіли на нього та поїхали до місця, де знаходився викрадений шифер. Знав, що його брат та ОСОБА_9 є неповнолітніми. Під час викочування мотоблоку з господарства, ОСОБА_12 присутня не була. На даний час розуміє, що коли допомагав знімати з даху шифер, тим самим вчиняв протиправні дії, але вини у вчиненні злочинів, які йому інкрімінуються - не визнає, пояснюючи це тим, що його брат ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідки по справі оговорюють його.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, його винуватість підтверджується показами потерпілих, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що в ли-пні 2016 року він звернувся з заявою до Народицького відділу поліції з повідомленням про вчинення крадіжки листів шиферу з гаражного приміщення, що перебувало на балансі ПП «Берегиня», керівником якого він являється. Працівники поліції встановили осіб, що вчинили цю крадіжку, і через певний час викрадений шифер був йому повернутий, тому цивільний позов заявляти не буде.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що в липні 2016 року, увечері, коли він знаходився у власному господарстві в смт.Народичі, до нього приходили раніше йому знайомі ОСОБА_16 , його брат ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які просили взяти у користування належний йому мотоблок «Зубр», на що він відмовив їм. В цей же день, приблизно о 21год.30хв. помітив відсутність зазначеного мотоблоку, який він зберігав в господарстві по місцю свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Він прослідкував по слідам, які залишились від коліс мотоблока, до території бувшого колгоспу, керівником якого є ОСОБА_17 . Коли прийшов до зазначеного місця, він побачив свій мотоблок, на причепу його мались листи 8-хвильового шиферу в кількості приблизно 30-40 шт. Біля мотоблоку були ОСОБА_16 , його брат ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , і тоді він зрозумів, що хлопці самовільно без його дозволу, взяли належний йому транспортний засіб. В мотоблоці він також помітив ручку для заведення двигуна, яка не належала йому. Власну ручку для заведення двигуна він завжди залишав вдома, оскільки знав, що без неї неможливо завести двигун мотоблоку та відповідно викрасти його. В послідуючому до місця пригоди приїхали працівники поліції та вилучили мотоблок та шифер. Мотоблоком завжди керував він, і він йому належить на праві власності. На даний час будь-яких претензій до обвинуваченого не має, так як шкода йому відшкодована.
Особа, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню якого виділено в окреме провадження ОСОБА_8 показав, що влітку (восени) 2016 року він разом з ОСОБА_18 прийшли до одного з гаражів, які розташовані на території бувшого колгоспу, який розташований в смт.Народичі, біля дороги, яке пролягає в напрямку м.Овруча, з метою зняти з даху листи шиферу. Вони залізли на дах, та почали відривати шифер. В цей час до них приєднався і його брат ОСОБА_16 , який також зривав листи шиферу. Потім, він та ОСОБА_14 злізли з даху, та почали складати шифер на землі, який їм подавав зверху ОСОБА_4 . Далі, коли вони поскладали викрадене, ОСОБА_4 запропонував їм знайти транспорт, яким можна було б перевезти викрадений шифер. Для чого вони пішли в господарство Степаненка Петра в смт.Народичі, і спочатку попросили дозволу у матері останнього взяти кінну гужову повозку, на що вона дала дозвіл, але ОСОБА_19 заборонив їм користуватись будь-яким його транспортом, в тому числі мотоблоком. Після цього, через деякий час ОСОБА_16 запропонував їм взяти мотоблок без дозволу господаря, на що вони погодились та пішли в господарство ОСОБА_11 , де знаходився даний транспортний засіб. Так як в ньому не було ручки для заведення двигуна, він разом з братом пішли до сестри ОСОБА_20 , яка їм дала ручку, так як у неї вдома був схожий мотоблок. Прийшовши в господарство, він за допомогою ручки завів двигун мотоблока, ОСОБА_16 сів за кермо, і вони втрьох поїхали до місця, де знаходився викрадений шифер. Приїхавши на зазначене місце , почали грузити викрадене в причіп, і в цей час до них підійшов працівник поліції. Також приблизно в цей час прийшов і ОСОБА_11 , якому вони пояснили, що вони взяли без дозволу його мотоблок, але мали намір зразу ж віддати після використання. На даний час він дає покази, які відповідають дійсності.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що в липні 2016 року, увечері, коли вона знаходилася у власному господарстві в смт.Народичі, до неї приходив ОСОБА_16 , разом зі своїм молодшим братом та ОСОБА_18 , та просив взяти у тимчасове користування кінну гужову повозку чи мотоблок. На це вона відповіла, що мотоблок вона не може йому дати, так як ним користується її син. Після цього, хлопці пішли через присадибну ділянку в напрямку господарства, де знаходився мотоблок. В послідуючому від свого сина ОСОБА_21 вона дізналась, що в цей же вечір із господарства зник належний йому мотоблок, і що його забрав без дозволу ОСОБА_16 . Запевняє, що нікому не давала дозволу користуватись мотоблоком, так як ним керує виключно її син, якому він належить на праві власності.
Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні показав, що влітку 2016 року, увечері, перебуваючи в смт.Народичі, неподалік приватного підприємства «Берегиня», його увагу привернули звуки працюючого двигуна якогось транспортного засобу, які надходили з території згаданого підприємства. Коли він підійшов до того місця, він побачив, що біля будівлі одного з гаражів, ОСОБА_16 , його брат ОСОБА_8 та ОСОБА_10 грузили на причіп мотоблока листи шиферу. На його запитання що вони роблять, ОСОБА_16 відповів, що бере шифер, після чого втік. В послідуючому приїхали працівники поліції, які вилучили мотоблок та крадений шифер. Згодом вияснилось, що зазначені особи викрали шифер з даху одного з гаражів ПП «Берегиня».
Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні показав, що влітку 2016 ро-ку. працівники поліції ОСОБА_24 ВП запросили його бути присутнім в якості понятого, при проведенні слідчої дії, а саме слідчого експерименту за участю ОСОБА_25 та ОСОБА_9 . Крім нього та зазначених осіб були присутні поліцейські, та ще один понятий. Спочатку вони проїхали до ПП «Берегиня», де біля одного з гаражів, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 пояснили, що разом з ОСОБА_26 викрадали шифер, який вони зняли з даху зазначеного приміщення. Потім, вони проїхали до господарства по місцю проживання ОСОБА_21 в смт.Народичі, де ОСОБА_8 та ОСОБА_10 пояснили, що саме з цього господарства вони з ОСОБА_26 витягнули мотоблок, після чого завели його двигун та поїхали на ньому до місця, де знаходився крадений шифер. Будь-якого тиску з боку працівників поліції по відношенню до ОСОБА_25 та ОСОБА_9 не застосовувалось.
Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні показала, що влітку 2016 року до неї додому приходили її брати ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , яким на їхнє прохання вона дала ручку для заведення мотоблоку, який мався у неї в господарстві.
Свідок ОСОБА_28 у судовому засіданні показав, що він був запроше-ний працівниками поліції Народицького ВП бути присутнім в якості понятого, при проведенні слідчої дії, за участю ОСОБА_9 , та інших осіб, але яких саме - на даний вже не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Спочатку вони проїхали до ПП «Берегиня», де наскільки пам`ятає, ОСОБА_9 повідомив, що з даху гаражу він та інші особи знімали шифер. Більше нічого з приводу проведення цієї слідчої дії повідомити не може. Чи була присутня особа жіночої статі при проведені слідчої дії не пам`ятає.
Особа, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню якого виділено в окреме провадженняОСОБА_10 показав, що влітку 2016 року, вдень, він разом з ОСОБА_29 , на пропозицію останнього, прийшли до одного з гаражів, який розташований на території бувшого колгоспу, в смт.Народичі, біля дороги, яка пролягає в напрямку м.Овруча, з метою зняти з даху листи шиферу. Вони залізли на дах, та почали відривати шифер за допомогою металевого лому. Через якийсь час до них приєднався і брат ОСОБА_25 , який також зривав листи шиферу. Потім, він та ОСОБА_8 злізли з даху, та почали приймати листи шиферу, який їм ОСОБА_16 подавав зверху, а потім складали їх на землі, поодаль від гаражу, поближче до дороги. Далі, коли вони поскладали викрадене, почали втрьох шукати транспорт, яким перевезли викрадений шифер. Для цього, пішли в господарство Степаненка Петра в смт.Народичі, і спочатку попросили дозволу у матері останнього взяти кінну гужову повозку та мотоблок, але ОСОБА_19 заборонив їм користуватись і гужовою повозкою і мотоблоком. Після цього, ОСОБА_16 запропонував їм взяти мотоблок без дозволу господаря, на що вони погодились та пішли в господарство ОСОБА_11 , де знаходився даний транспортний засіб. Він став на дорозі та наглядав, щоб ніхто не йшов, а брати Бісики викотили мотоблок на вулицю, після чого, оскільки у них не було ручки для заведення двигуна, ОСОБА_30 пішов до своєї сестри ОСОБА_20 , у якої взяв таку ручку від схожого мотоблоку. За допомогою згаданої ручки завівши двигун, ОСОБА_16 сів за кермо, і вони втрьох поїхали до місця, де знаходився викрадений шифер. Приїхавши на зазначене місце, почали грузити викрадене в причіп, і в цей час до них підійшов працівник поліції. Також приблизно в цей час прийшов і ОСОБА_11 . При проведенні слідчих дій за його участю, завжди був присутній захисник. На даний час він дає покази, які відповідають дійсності. Будь-якого тиску зі сторони працівників поліції при проведенні слідчих дій щодо нього не застосовувалось.

Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні показала, що в один з днів влітку 2016 року (точно дати та часу не пам`ятає), її брат ОСОБА_19 залишив у неї, в господарстві в смт.Народичі Житомирської області, свій мотоблок, пояснивши, що той був викрадений з його господарства, а потім він його знайшов, і хоче його в неї залишити по тій причині, що не може з технічних причин доїхати ним додому. Мотоблок був з причепом, на якому мались листи шиферу. Також, брат додав, що мотоблок особи, які вчинили його викрадення, завели за допомогою якоїсь іншої ручки-ключа, яка не належить йому.

Також вина обвинуваченого у вчиненні зазначених злочинів доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 20.07.2016 року, згідно якого місцем події являється територія домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.224-226 том 2);протоколом додаткового огляду місця події від 20.07.2016 року, відповідно до якого місцем події являється домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де виявлено мотоблок «ЗУБР» (а.с.228-231 том 2); протоколом додаткового огляду місця події від 20.07.2016 року, з якого вбачається, що місцем події являється домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розповіли про те, що саме в цьому господарстві за пропозицією ОСОБА_4 втрьох викрали мотоблок «Зубр» з причепом, який належить ОСОБА_7 (а.с.233-236 том 2); копією сервісної книжки №4437, з якої вбачається, що власником мотоблоку «Зубр» є ОСОБА_19 (а.с.237 том 2); висновком товарознавчої експертизи від 08.08.2016 року, згідно якого вартість мотоблоку «Зубр» з причепом становить відповідно 10840 грн. та 2592 грн. (а.с.242 том 2); висновком судової авто товарознавчої експертизи №5/359 від 09.08.2016 року - робочий об`єм поршневого двигуна мотоблоку «Зубр» модель «JR-Q78», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 становитть 391,29 куб.см. (а.с.242 том 2); протоколом огляду місця події від 27.07.2016 року, відповідно до якого місцем події являється територія ПП «Берегиня», розташованого за адресою: вулиця Корольова,26 смт.Народичі (а.с.6-10 том 3); протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , під час якого останній показав на місці та розповів про обставини вчиненого злочину (а.с.12-17 том 3); інвентарною книгою ПП «Берегиня» (а.с.21-30 том 2); висновком товарознавчої експертизи від 27.07.2016 року, згідно якого вартість викрадених листів шиферу становить 1357 грн. (а.с.32 том 3).
Факти крадіжки шиферу, незаконного заволодіння транспортним засобом, належним ОСОБА_7 та втягнення неповнолітнього та мололітнього у злочинну діяльність, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні цих злочинів, суд вважає повністю доведеними, оскільки вони підтверджуються показами потерпілого ОСОБА_7 , який впевнено у судовому засіданні підтвердив той факт, що він не надавав дозвіл ОСОБА_4 та іншим особам на користування належним йому мотоблоком, показами свідка ОСОБА_32 , яка підтвердила покази потерпілого, показавши, що не давала дозволу обвинуваченому брати мотоблок, оскільки він їй не належить і вона ним не користується, показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили, що саме ОСОБА_4 запропонував їм викрасти з господарства мотоблок для перевезення шиферу, і зазначеним показам суд довіряє, оскільки вважає їх такими, що відповідають дійсності, не вбачаючи причин оговорювати обвинуваченого, протоколом огляду місця події від 20.07.2016 року, згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуваючи на території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , розповіли про те, що саме з цього господарства за пропозицією ОСОБА_4 вони втрьох викрали мотоблок «Зубр» з причепом, який належить ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 27.07.2016 року, згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розповіли та показали на місці про те, як вони разом з ОСОБА_4 втрьох викрали шифер з території ПП «Берегиня», розташованого за адресою: вулиця Корольова,26 смт.Народичі і рахує, що обвинувачений дає покази щодо невизнання своєї вини з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення. До того ж, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні обвинувачений сам не заперечував свою участь під час викрадення шиферу.
В підтвердження вищевикладеного стосовно незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 , свідчить і та обставина, що мотоблок при вчиненні злочину, був заведений ручкою-ключем, яка не належала потерпілому, що безумовно свідчить про те, що останній не дозволяв обвинуваченому користуватись транспортним засобом, інакше, у разі надання такого дозволу, потерпілий віддав би ОСОБА_4 власну ручку-ключ від даного мотоблоку, яка знаходилась в будинку по місцю проживання ОСОБА_7 .
Щодо тверджень захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що в нього є сум-ніви з приводу правдивості показів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_32 , які ті давали в судовому засіданні, оскільки вони відмінні від показів, наданих ними під час судового розгляду кримінального провадження, яке виділено в окреме провадження щодо неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд зважає на те, що покази, які давали вказані особи у судовому засіданні повністю відповідають показам, даним ними під час досудового розслідування, при цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_32 впевнено заявили суду, що дають в судовому засіданні правдиві покази, яким треба вірити, до того ж, ці покази відповідають встановленим обставинам справи та дослідженим у судовому засіданні іншим доказам, і підтверджуються показами потерпілого ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 27.07.2016 року за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , і ці покази не суперечать іншим матеріалам справи, а також приймаючи до уваги те, що у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_32 відсутні будь-які підстави оговорювати обвинуваченого, і таких доказів суду надано не було, тому суд вважає покази останніх, які вони давали у судовому засіданні правдивими та такими, що відповідають обставинам справи. Припущення захисника щодо можливого стороннього впливу на вказаних осіб з метою дачі ними інших показів, суд вважає безпідставним та таким, що не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки жодними належними та допустими доказами цього факту підтверджено не було, і крім того самі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечували його існування.
Щодо сумнівів захисника щодо відповідності слідчого експерименту, проведеного за участю неповнолітнього ОСОБА_8 вимогам законодавства, суд зазначає, що у цьому провадженні зазначену слідчу дію було проведено 26.08.2016 року з метою перевірки й уточнення відомостей про подію, що сталася в присутності підозрюваного ОСОБА_8 . Відповідно до протоколу, ОСОБА_8 під підпис було роз`яснено його права та обов`язки. У слідчому експерименті брали участь два понятих, законний представник підозрюваного та його захисник. Фіксування процесуальної дії здійснювалося за допомогою фотоапарата, про що зазначено у протоколі слідчого експерименту, до протоколу долучені фотографії. Протокол слідчого експерименту підписали учасники процесуальної дії та поняті, зазначивши про відсутність зауважень і доповнень. Також суд відмічає, що матеріали кримінального провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол слідчого експерименту відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 104, 105 КПК, а саму слідчу дію проведено за правилами та в порядку, передбаченими ст. 240 цього Кодексу, з дотриманням встановленої кримінальним процесуальним законом процедури проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного та процесуальних гарантій, що виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей у ході слідчого експерименту. Доказ, отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, відповідно до ст. 86 КПК є допустимим. У той же час у матеріалах провадження відсутні підстави, визначені ст. 87 цього Кодексу, для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом.
Крім того, суд визнає протоколи додаткового огляду місця події від 20.07.2016 року, та огляду місця події від 27.07.2016 року за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допустими доказами, оскільки вони проведенні за участю двох понятих, законних представників неповнолітніх та педагога, які підписали протокол, зазначивши про відсутність зауважень, тобто дані протоколи відповідають вимогам кримінального процесуального закону, слідчі дії проведені за правилами та в порядку, передбаченими КПК України, з дотриманням встановленої законом процедури їх проведення.
Суд також відмічає, що та обставина, коли ОСОБА_4 втік з території ПП «Береги-ня» після викриття його на місці крадіжки шиферу поліцейським, безумовно свідчить про усвідомлення обвинуваченим вчинення ним злочинних дій та намагання таким чином уникнути відповідальності за скоєний злочин.
У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд, керуючись ч.1 ст.94 КПК України, дослідивши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1,2 ст.304 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю є доведеною поза розумним сумнівом.
Аналізуючи досліджені докази, суд вважає вину обвинуваченого доведеною і квалі-фікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, із проникненням до сховища, за ч. 1 ст.304 КК України як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, за ч. 2 ст.304 КК України як втягнення малолітньої особи у злочинну діяльність.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів, оскільки обвинувачений вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених ним злочинів, зокрема, що злочини, передбачені ч.2 ст.289, ч.1 та ч.2 ст.304 КК України є умисними тяжкими, обтяжуючу обставину, розмір викраденого, думку представника потерпілої особи, який в своїй заяві щодо покарання покладається на погляд суду, особу винного, який раніше судимий, вчинив ряд умисних тяжких злочинів та приймаючи до уваги те, що покарання є не тільки карою за вчинений злочин, але й має мету виховного характеру, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і він повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі.
Разом з тим, суд, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_7 , який просить суд суворо не карати обвинуваченого, а також те, що останній проживає на території радіоактивного забруднення, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому максимальний строк покарання у виді позбавлення волі, визначений санкціями статтей Кримінального Кодексу України, за якими обвинувачується ОСОБА_4 .
На переконання суду, саме таке покарання перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень і даним про його особу, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, оскільки обвинувачений вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Народицького районного суду Житомирської області від 16.05.2013 року, і згідно ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 29.04.2016 року має не відбутий строк покарання 10 місяців 20 днів, а тому остаточне покарання йому суд призначає за правилами ст.ст. 81, 71 КК України у виді позбавлення волі.
Витрати за проведення експертизи відповідно ст.124 КПК України, необхідно стягну-ти з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368,370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 та ч.2 ст.304 КК України, і призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.1 ст.304 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.304 КК України у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням частини 1 статті 70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим - у виді 5 років позбавлення волібез конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання за вироком Народицького районного суду Житомирської області від 16.05.2013 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_4 до відбуття - 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волібез конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати у зв`язку з залученням судового експерта, в сумі 703,68 гривень.
Речові докази:мотоблок залишити власнику ОСОБА_7 , 23 листи шиферу залишити власнику ОСОБА_6 .
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою - з дня отримання копій вироку.
Копії вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та надіслати потерпілому після його проголошення.
Суддя: