1Справа № 335/9120/20 1-кп/335/209/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , законного представника ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами № 0002018 від 21.08.2020 та №0002123 від 10.09.2020, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 31.08.2021 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 187 КК України, призначено покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, без конфіскації майна. Вирок суду від 31.08.2021 не набрав законної сили,
обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2020 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, знаходячись біля магазину «Буклет» по вул. Лермонтова, буд. 11, у м. Запоріжжя, помітили раніше невідомого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та усвідомлюючи, що ОСОБА_14 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, вирішили цим скористатися та відкрито викрасти його особисте майно, а саме: мобільний телефон «Ірhоnе 6s» сірого кольору, вартість якого складає 3313 гривень 20 копійок; золотий перстень чоловічий 585 проби, вартість якого складає 5589 гривень 00 копійок; годинник «Armani» у корпусі металевого кольору, з шкіряним ремінцем, вартість яких складає 3650 гривень 00 копійок та грошові кошти у сумі 300 доларів США, в еквіваленті за курсом НБУ станом на 21.08.2020 складає 8244,36 грн., на загальну суму 20796 гривні 56 копійок, які знаходилися при потерпілому, з метою особистого збагачення.

Після цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підійшли до потерпілого та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, нехтуючи нормами моралі, почали бити ОСОБА_14 , та згідно висновку експерта №947 спричинили йому легкі тілесні ушкодження, які виразились у струсі головного мозку з саднами тім`яної ділянки і синцем лівої вушної раковини, садна правого ліктьового суглобу. Після чого, відкрито викрали у потерпілого вказані цінні речі та грошові кошти, та зникли з місця вчинення злочину.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 09 вересня 2020 року приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за попередньою змовою, знаходячись на зупинці громадського транспорту, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, навпроти ТЦ «Україна», через раптово виниклі неприязні відносини до потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі правила моралі та норм поведінки у суспільстві, у громадському місці та на показ всім очевидцям події, принижуючи честь та гідність потерпілого ОСОБА_5 , шляхом образ та принизливих виразів в його адресу, а також демонструючи свою перевагу у фізичній силі, почали наносити йому удари ногами та руками в хаотичному порядку по різним частинам тіла, що відповідно до висновку судово-медичного експерта №1051, спричинило легкі тілесні ушкодження потерпілому.

Закінчивши вчиняти хуліганські дії та залишивши потерпілого ОСОБА_5 у безпорадному стані, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зникли з місця події та попрямували у бік цирку, який розташований по АДРЕСА_4 .

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав частково, суду пояснив, що 21.08.2020 вночі він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 гуляли. Утрьох зайшли до магазину «АТБ» по вул. Лермонтова у м. Запоріжжя. Потім він вийшов з магазину та побачив на дорозі купюру номіналом 100 доларів США, яку підібрав, та рухаючись далі побачив на дорозі каблучку, яку також підняв та поклав до кишені свого одягу. Далі пішов у бік ТЦ «Україна» та у обмінному пункті «Демос» обміняв ці 100 доларів на гривні, приблизно було 2 500 гривень. Після того як вийшов з обмінного пункту зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які розповіли, що знайшли по 100 доларів США кожен та обміняли їх на гривню. Потім домовились із таксистом, утрьох сіли у таксі та поїхали додому. Він зупиняв автомобіль на пр. Металургів, оскільки захотів по нужді. У ході руху автомобілю він заснув, а проснувся від того, що працівники поліції зупинили автомобіль, витягнули його та інших із автомобіля та наділи кайданки. У подальшому приїхала слідчо-оперативна група, а потім усі поїхали до відділу поліції. Також зазначив, що каблучку видав добровільно, будучи у відділі поліції. При обшуку у нього вилучили тільки ключі та 200 гривень. Куди ділися інші грошові кошти, які у нього були не знає. Пояснив, що у цей день наркотичні засоби не приймав, все розумів та пам`ятає. Коли знайшов грошові кошти та каблучку, жодної особи поряд не бачив. Відносно потерпілого ОСОБА_14 жодного фізичного насилля не вчиняв та у той час його не бачив. Жалкує, що підібрав чужі грошові кошти та каблучку, чим спричинив потерпілому шкоди.

Крім того, пояснив, що 09.09.2020 був разом з ОСОБА_9 в районі вул. Незалежної України. В цей час він заходив до магазину «Варус», а ОСОБА_9 чекав його на вулиці. У магазині він нічого не купив, оскільки йому не хватило коштів. ОСОБА_5 у приміщення магазину не бачив. Потім він з ОСОБА_9 пішли у двори, де побачили ОСОБА_5 , який на мобільний телефон фотографував щось на дорозі та обертався по сторонам, що здалося йому підозрілим. Він підійшов до ОСОБА_5 та спитав, що він робить. Він вважав, що ОСОБА_5 розповсюджує наркотичні засоби, а йому це не подобається. Після чого ОСОБА_5 почав бігти від них. Він побіг за ним, а коли наздогнав на зупинці біля ТЦ «Україна», то почав наносити йому удари. ОСОБА_9 в цей час перебував позаду нього, та він не бачив чи наносив ОСОБА_9 удари ОСОБА_5 . Зазначив, що ніякого мобільного телефону він у ОСОБА_5 не брав.

У судовому засіданні намагався вибачитися перед потерпілим ОСОБА_14 . Також, у ході судового розгляду спочатку зазначив, що він перед потерпілим ОСОБА_5 вибачатися не буде, однак у подальшому намагався вибачитися перед потерпілим ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав, суду пояснив, що 21.08.2020 пізно ввечері він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, гуляв із своїми друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Вони утрьох зайшли до магазину «АТБ», який розташований по вул. Лермонтова у м. Запоріжжя. Коли він вийшов з магазину, то друзів рядом не було, спускаючись по сходинкам, він побачив як грошова купюра вітром котиться по дорозі, яку він схопив та побачивши, що це 100 доларів США, побіг у бік ТЦ «Україна», де знаходився обмінний пункт, в якому обміняв ці 100 доларів. При цьому, зазначив, що жодних осіб по дорозі не бачив. Після цього, зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у яких також було по 100 доларів США, та з їх слів вони їх знайшли, які вони обміняли в обмінному пункті. Потім вони підійшли до таксиста та домовилися з ним, щоб він довіз їх додому за 300 грн. У таксі він сидів позаду та заснув. На проспекті Металургів автомобіль зупинявся. Далі попрямували на Бабурку та після першого мосту автомобіль був зупинений працівниками поліції, які витягнули його та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 із автомобіля, наділи кайданки. Пізніше приїхала слідчо-оперативна група і його мати, та у подальшому усі поїхали до відділу поліції. При обшуку у нього вилучили 2 500 гривень.

Зазначив, що потерпілого ОСОБА_14 не бив, грошові кошти підібрав та обміняв їх у обмінному пункті. Жалкує, що підібрав вказані чужі грошові кошти та цим спричинив потерпілому шкоди.

У судовому засіданні намагався вибачитись перед потерпілим ОСОБА_14 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав частково, суду пояснив, що 21.08.2020 вночі він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 гуляли та проходячи по вул. Лермонтова у м. Запоріжжя зайшли у магазину «АТБ». Він перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак кількість випитого не пам`ятає. Коли він вийшов з магазину, побачив на дорозі купюру номіналом 100 доларів США та наручний годинник, які підібрав та пішов у бік ТЦ «Україна», де знаходився обмінний пункт «Демос», в якому обміняв 100 доларів на гривні. Також зазначив, що він бачив п`яного чоловіка на сходинках, який лежав обличчям униз. Коли вийшов з обмінного пункту зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які також обміняли по 100 доларів, які у них були. Потім вони утрьох підійшли до таксиста, з яким домовились, що він їх довезе додому. Перебуваючи у таксі він заснув, проснувся від того, що автомобіль був зупинений працівниками поліції, які витягнули його та одягли кайданки. У подальшому приїхала слідчо-оперативна група, та їх відвезли до відділу поліції. Зазначив, що жодного фізичного насилля до ОСОБА_14 не застосовував та нічого у нього не брав. Грошові кошти та годинник знайшов на дорозі, та кому вони належать не знав. Пояснив, що жалкує про те, що підібрав чужі речі.

Крім того, пояснив, що 09.09.2020 він та ОСОБА_7 перебували у парку навпроти ТЦ «Україна» у м. Запоріжжя, побачили хлопця, який здався їм підозрілим, оскільки фотографував на мобільний телефон різні ділянки місцевості. Він вважав, що ОСОБА_5 розповсюджує наркотичні засоби, а йому це дуже не подобається. Він разом з ОСОБА_7 підійшли до цього хлопця ОСОБА_5 та запитали, що він робить, після чого ОСОБА_5 почав бігти від них. Він та ОСОБА_7 побігли за ним, а коли наздогнали, то він наніс йому десь два удари, ОСОБА_7 також наносив йому удари. У ОСОБА_5 в руках був пакет з якимись предметами (продуктами), який після нанесення останньому ударів, випав та ці предмети розсипалися. Пізніше він зібрав ці речі у пакет та віддав ОСОБА_5 . Після чого він та ОСОБА_7 поїхали додому. Будь яких речей або предметів, які були у ОСОБА_5 , у тому числі мобільного телефону, він не брав.

У судовому засіданні намагався вибачитись перед потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_14 . При цьому, пояснив, що приніс свої вибачення потерпілим, оскільки інші також вибачалися.

Адвокатом ОСОБА_12 надано суду розписки, відповідно до яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_9 в якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 1 000,00 грн., що підтверджено ОСОБА_5 у судовому засіданні. Також надано розписки, відповідно до яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_14 отримав від ОСОБА_9 в якості відшкодування шкоди суму у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджено представником потерпілого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що 20.08.2020 він святкував свій день народження (ювілей) та вже вночі 21.08.2020 він повертався додому із закладу, в якому святкував свій ювілей на таксі. Так, вийшовши з таксі на вул. Лермонтова у м. Запоріжжя, він переходячи дорогу, почув шум, сміх та побачив трьох молодиків, і це йому не сподобалось. Він пішов до книжного магазину, де присів на сходинках, щоб його не помітили, оскільки там були кущі та дерева. Однак, до нього підійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були агресивними та після того, як він запитав, що їм потрібно, ОСОБА_7 наніс йому удар у голову, другий удар наніс йому ОСОБА_8 , потім були ще удари та він почав падати, після чого ОСОБА_7 сказав іншим, щоб вони подивилися, що у нього є (грошові кошти або золото). У нього у правій кишені знаходився мобільний телефон, та в кишені брюк грошові кошти у розмірі 300 доларів США (три купюри по 100 доларів США), а також на ньому були одягнені дві золотих каблучки та наручний годинник. Його почали обшукувати, у ході чого зняли годинник з руки, одну золоту каблучку (перстень), забрали мобільний телефон та грошові кошти у розмірі 300 доларів США, а також намагалися зняти другу каблучку з пальця, проте їм це не вдалось. Зазначив, що обшукували його усі троє, оскільки він відчував на собі шість рук. У цей час він лежав на землі та не чинив супротив, оскільки розумів, що в цьому немає жодного сенсу. Після чого, йому хтось із цих осіб наніс удар ногою (пнув) та пішли у бік проспекту. Коли він лежав, чув як віддалялися їх голоса та приблизно десь через 10 хвилин піднявся, його сорочка була у крові. Потім він зустрів жінку, яка була із собакою, та яка викликала поліцію. Також зазначив, що удари йому наносили усі троє, були одягнені у спортивний одяг та один з них був у червоних кросівках. У подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було затримано працівниками поліції, у яких вилучили частину грошових коштів та речі, які у нього були вкрадені, а саме: мобільний телефон; наручний годинник; золота каблучка та 4 700,00 грн., які йому були повернуті. Працівники поліції повідомили його про те, що було встановлено, що обвинувачені до затримання обміняли 300 доларів США на гривні, та інші кошти було ними потрачено на власні потреби.

Потерпілим ОСОБА_14 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 5 895,37 грн. та моральної шкоди у розмірі 120 000,00 грн., в якому просив також стягнути витрати на правову допомогу у загальному розмірі 22 600,00 грн., який просив задовольнити у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 09.09.2020 ввечері він прийшов до магазину «Варус», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, та коли стояв у черзі на касу за ним зухвало спостерігав ОСОБА_7 , який голосно розмовляв по телефону та підглядав як він вводить пін-код своєї картки на терміналі. Однак, він не звернув на це особливої уваги та вийшовши із магазину пішов далі. У подальшому, коли він рухався, то почув, що за ним хтось біжить, обернувшись побачив ОСОБА_7 , який біг за ним та впав, у зв`язку з чим він злякався та побіг у бік зупинки ТЦ «Україна», де його наздогнав ОСОБА_7 та почав бити, потім приєднався ОСОБА_9 , який також наносив йому удари. Він намагався поговорити з ними, але його продовжували бити. При цьому, вказані особи кричали, що він є розповсюджувачем наркотичних засобів. У ході його побиття, якась жінка почала знімати ці події на мобільний телефон та ОСОБА_9 показово на камеру підібрав пакет, який був у нього у руках, зібрав розкидані предмети у пакет та віддав йому. Зазначив, що він був одягнений у білу футболку та у шорти, у кишені яких лежав мобільний телефон, який потім зник. Вважає, що його мобільним телефоном заволоділи ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Після його побиття, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пішли у бік цирку. Після чого, працівники ТЦ «Україна» викликали поліцію, за його проханням.

Потерпілим ОСОБА_5 подано цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 7 484,00 грн., яка складається з викраденого мобільного телефони вартістю 6999,00 грн., чохла для смартфону вартістю 141,00 грн., захисного скла вартістю 284,00 грн., та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., який підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Також зазначив, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 щиро не розкаялись, а вибачення які вони намагалися принести йому у судовому засіданні, виглядало як постановочний сценарій для суду, а не для нього. Вважає, що пом`якшуюча обставина, як щире каяття відсутня.

Крім того, потерпілий ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_6 погодилися з позицією прокурора, яка у судових дебатах просила остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді шести років позбавлення волі, ОСОБА_8 у вигляді чотирьох років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з іспитовим терміном два роки, ОСОБА_9 - у вигляді п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з іспитовим терміном три роки.

Вина ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_14 , за попередньою змовою групою осіб), підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні (01.03.2021) свідок ОСОБА_15 , суду пояснив, що він є другом потерпілого ОСОБА_14 . У серпні 2020 року він на день народження подарував ОСОБА_14 300 доларів США (три купюри по 100 доларів США). У цей день у ОСОБА_14 на руці був годинник, золота обручка і золотий перстень, а також у нього був мобільний телефон.

Допитана у судовому засіданні (01.03.2021) свідок ОСОБА_16 , суду пояснила, що вночі у серпні 2020 року вона зі своєю собакою проходила повз книжкового магазину по вул. Лермонтова та бачила чоловіка, який сидів на сходах, був охайно вдягнений та начебто задрімав, у нього була витягнута рука, на якій був одягнутий годинник. Після цього, вона стояла біля супермаркету «АТБ», який знаходиться неподалік від книжкового магазину, та бачила трьох молодих хлопців, які гучно розмовляли, зухвало себе поводили та сміялися. Вони утрьох направлялися у той бік, де вона бачила сидячого на сходинках чоловіка. Через деякий час, почула якийсь шум у вигляді хлопків, після чого ці троє хлопців пішли далі у бік проспекту, при цьому вони голосно говорили «классные котлы». Через деякий час цей чоловік, який сидів на сходах, підійшов до неї із закривавленим обличчям, та на його сорочці також були плями крові, і попросив у неї допомоги, зазначивши, що у нього дуже болить голова, оскільки його побили три хлопці та пограбували, забравши у тому числі мобільний телефон. Після чого, вона викликала поліцію. Крім цих хлопців, яких вона бачила, у цей період часу, більш нікого не було. Також зазначила, що дані хлопці були напідпитку. У що дані хлопці були вдягнені не пам`ятає. У одного хлопця були нанесені татуювання на руці (від ліктя до кисті), та на руці була вдягнена каблучка. Також зазначила, що коли потерпілий підійшов до неї, вона помітила, що годинника на його руці вже не було. ОСОБА_14 був у стані легкого алкогольного сп`яніння. Факт побиття потерпілого ОСОБА_14 вона не бачила.

Допитаний у судовому засіданні (18.05.2021) свідок ОСОБА_17 , суду пояснив, що він працює поліцейським УПП в Запорізькій області. Десь у серпні 2020 року він з колегою ОСОБА_18 ніс службу, отримали інформацію про скоєння злочину та грабіж, почали відпрацьовувати о. Хортиця, зупиняли багато транспортних засобів, один з яких був автомобіль «таксі», у якому перебували три хлопці, схожих на тих, про яких дали орієнтування, після чого викликали слідчо-оперативну групу. Дане орієнтування надійшло на мобільний телефон та планшет. Орієнтування отримали, будучи на правому березі р. Дніпра у м. Запоріжжі. Свідок впізнав ОСОБА_9 , як особу яку було також затримано з іншими, інших вже не пам`ятає. Також зазначив, що даним хлопцям роз`яснили, що вони за прикметами схожі з орієнтуванням та що вони повинні залишатися на місці. Приблизно через годину приїхала слідчо-оперативна група. Коли приїхала слідчо-оперативна група, було встановлено, що серед хлопців був один неповнолітній, після чого була викликана його мати. Пам`ятає, що слідчим було вилучено грошові кошти у хлопців та, зі слів, ще якісь наркотичні речовини. Даний процес тривав більше двох годин. Викликалися два поняті, та приїхала мати неповнолітнього. Зазначив, що начебто ще вилучався наручний годинник. Також зазначив, що ОСОБА_9 , якого він добре пам`ятає, точно був напідпитку.

Допитаний у судовому засіданні (18.05.2021) свідок ОСОБА_18 , суду пояснив, що він працює поліцейським УПП в Запорізькій області. Десь у серпні 2020 року він з колегою ОСОБА_17 ніс службу, отримали інформацію про скоєння злочину та грабіж, почали відпрацьовувати о. Хортиця. Надав аналогічні пояснення, які надав свідок ОСОБА_17 та доповнив, що коли вони зупинили зі своїм напарником ОСОБА_17 таксі то на передньому сидінні автомобіля сидів ОСОБА_7 , пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували на задньому сидінні вказаного таксі.

Допитаний у судовому засіданні (18.05.2021) свідок ОСОБА_19 , суду пояснив, що він працює водієм «таксі». Десь у серпні 2020 року вночі був на роботі та стояв у районі універмагу «Україна», розташованого у м. Запоріжжя. Коли очікував заказ по роботі, до нього приблизно о 01-02 годині ночі підійшли троє хлопців, які прийшли зі сторони вул. Перемоги у м. Запоріжжі, озвучив їм вартість поїздки у 300 грн., на що хлопці згодилися та передали кошти за проїзд 300 грн. Після чого, поїхали на район «Бабурка», та по дорозі, його автомобіль зупинили працівники патрульної поліції. Бачив як на ОСОБА_9 одягали кайданки. Також зазначив, що бачив, як у цих хлопців вилучали грошові кошти, конкретно у кого не пам`ятає. Мобільний телефон знайшли у нього в автомобілі на задньому сидінні між половинками сидінь. У судовому засіданні впізнав усіх трьох хлопців, яких підвозив, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Також зазначив, що при ньому, коли прибула слідчо-оперативна група шукали якусь каблучку, але в автомобілі її не знайшли. Також зазначив, що йому один з цих хлопців пропонував купити мобільний телефон «Айфон», але він відмовився від цієї пропозиції. Коли їхали у район «Бабурка», по дорозі заїжджали у «Макдональдс» на пр. Металургів, один хлопець залишився в автомобілі, двоє виходили. Працівники поліції у той момент йому сказали, що дані хлопці побили когось «нерусского». Коли у них вилучали речі, огляд на місці проводила слідчо-оперативна група. Розраховувався за таксі ОСОБА_9 , у нього було приблизно 2-3 тис. грн., якими купюрами не пам`ятає. Також зазначив, що зупиняли усі автомобілі, його відпустили приблизно о 7-8 годині ранку. Слідчо-оперативна група приїхала на виклик працівників поліції приблизно через 1-1,5 годині. Також приїхала чиясь матір з хлопців. Далі слідча-оперативна група запропонувала хлопцям витягти зі своїх карманів речі, які хлопці почали діставати та класти на дорогу.

Відповідно до Витягу з ЄРДР за №0002018, за заявою ОСОБА_20 21.08.2020 внесені відомості про те, що: «21.08.2020 до Вознесенівського ВП надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, а саме: біля книжного магазину «Буклет» із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, відкрито викрали майно, яке належить потерпілому, а саме: золоту каблучку; мобільний телефон; наручний годинник та грошові кошти, чим спричинили останньому матеріального збитку (ЖЄО 24097 від 21.08.2020).» (т.2 а.к.п.18-21).

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 21.08.2020 слідчим було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, а саме біля магазину «Буклет», та зроблено оглядові фотознімки (т. 2 а.к.п. 23-28).

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 21.08.2020 слідчим було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована на території о. Хортиця у м. Запоріжжя, та зроблено фотознімки (т. 2 а.к.п. 29-38). Під час огляду було виявлено та вилучено: у ОСОБА_7 - пачку цигарок, зв`язку ключів, грошові кошти у розмірі 205,00 грн; у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Іроnе 6» у силіконовому чохлі, під яким знаходився зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, грошові кошти у сумі 2400,00 грн.; у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Sigma», пачка цигарок, грошові кошти у сумі 2 122,00 грн., наручний годинник «Armani». (т.2 а.к.п.6 оборотна сторона).

Постановою слідчого від 21.08.2020, пачку цигарок, зв`язку ключів, грошові кошти у розмірі 205,00 грн., мобільний телефон марки «Ірhоnе 6» у силіконовому чохлі, під яким знаходився зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, грошові кошти у сумі 2400,00 грн., мобільний телефон марки «Sigma», пачка цигарок, грошові кошти у сумі 2 122,00 грн., наручний годинник «Armani», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т. 2 а.к.п. 39-40).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2020 із доданим відеофайлом (т.2 а.к.п.66), який відтворено у судовому засіданні, за участі потерпілого ОСОБА_14 , який серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб, за сукупністю ознак обличчя, статури, зросту та волосся, впізнав ОСОБА_9 як особу, яка разом із іншими особами, застосувавши до нього фізичне насилля (нанесли кілька ударів), відкрито заволоділи його майном. (т. 2 а.к.п.48-50).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2020, за участі потерпілого ОСОБА_14 , який серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб, за сукупністю ознак обличчя, статури, зросту та волосся, впізнав ОСОБА_7 як особу, яка разом із іншими особами, застосувавши до нього фізичне насилля (нанесли кілька ударів), відкрито заволоділи його майном. (т. 2 а.к.п.51-53).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2020, за участі потерпілого ОСОБА_14 , який серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб, за сукупністю ознак обличчя, статури, зросту та волосся, впізнав ОСОБА_8 як особу, яка разом із іншими особами, застосувавши до нього фізичне насилля (нанесли кілька ударів), відкрито заволоділи його майном. (т. 2 а.к.п.54-56).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2020, за участі свідка ОСОБА_16 , яка серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб, за сукупністю зовнішніх ознак обличчя, статури, зросту та волосся, впізнала ОСОБА_9 як особу, якого бачила вночі 21.08.2020 разом із іншими особами (ще дві особи), які перебували в районі магазину «АТБ», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, після чого зустріла потерпілого ОСОБА_14 , обличчя якого було у крові та з візуальними ознаками тілесних ушкоджень. (т. 2 а.к.п.57-59).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2020, за участі свідка ОСОБА_16 , яка серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб, за сукупністю зовнішніх ознак обличчя, статури, зросту та волосся, впізнала ОСОБА_7 як особу, якого бачила вночі 21.08.2020 разом із іншими особами (ще дві особи), які перебували в районі магазину «АТБ», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, після чого зустріла потерпілого ОСОБА_14 , обличчя якого було у крові та з візуальними ознаками тілесних ушкоджень. (т. 2 а.к.п.60-62).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2020, за участі свідка ОСОБА_16 , яка серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб, за сукупністю зовнішніх ознак обличчя, статури, зросту та волосся, впізнала ОСОБА_8 як особу, якого бачила вночі 21.08.2020 разом із іншими особами (ще дві особи), які перебували в районі магазину «АТБ», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, після чого зустріла потерпілого ОСОБА_14 , обличчя якого було у крові та з візуальними ознаками тілесних ушкоджень. (т. 2 а.к.п.63-65).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 25.08.2020, з доданими фотознімками, слідчим оглянуто чоловічий наручний годинник фірми «Emporio Armani» та описано його зовнішній вигляд з відповідними виявленими ознаками. (т.2 а.к.п.71-72).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 25.08.2020, з доданими фотознімками, слідчим оглянуто мобільний телефон марки «Ірhоnе 6s» у силіконовому прозорому чохлі та описано його зовнішній вигляд з відповідними виявленими ознаками. (т.2 а.к.п.73-74-а).

Згідно особистої заяви ОСОБА_7 від 21.08.2020, останній добровільно видав золотий перстень. (т.2 а.к.п. 75).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 25.08.2020, з доданими фотознімками, слідчим оглянуто ювелірний виріб, а саме чоловічий перстень та описано його зовнішній вигляд з відповідними виявленими ознаками. (т.2 а.к.п.76-78).

Згідно з висновком експерта судово-медичної експертизи №947 від 25.08.2020, яку проведено на підставі постанов слідчого від 21.08.2020 про призначення судово-медичної експертизи, струс головного мозку з саднами тім`яної ділянки і синцем лівої вушної раковини (за наданими даними) у гр. ОСОБА_14 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна правого ліктьового суглоба (за медичними даними) у гр. ОСОБА_14 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження; тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета (предметів), виявлений комплекс тілесних ушкоджень міг утворитися від не менш ніж 4-х травматичних впливі; давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи. (т. 2 а.к.п.44-45);

Відповідно до висновку експерта №3344/20 від 23.09.2020, проведеного на підставі постанови слідчого від 22.09.2020 про призначення товарознавчої експертизи, ринкова вартість мобільного телефону «Ірhоnе 6s», 64 Гб в корпусі сірого кольору, який перебував в експлуатації 3313,20 грн., золотої печатки, вагою 6 г, 585 проби, яка перебувала в експлуатації 5589,00 грн., наручного годинника «Emporio Armani» 3650,00 грн. Загальна вартість об`єктів дослідження становила 12 552,20 грн. (т.2 а.к.п. 89-95).

Оцінюючи показання потерпілого, свідків, суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами у провадженні і у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що потерпілий ОСОБА_14 та свідки, показання яких узгоджуються з іншими доказами по даному кримінальному провадженню, в тому числі і письмовими, зокрема, щодо підтвердження про нанесення потерпілому ударів та заволодіння його майном і грошовими коштами саме обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на яких потерпілий також вказав і у ході судового розгляду, внаслідок чого було спричинено відповідних тілесних ушкоджень, та нанесено майнової шкоди, оговорюють обвинувачених по даному кримінальному провадженню або є зацікавленими в результатах його розгляду. Всі свідчення надавалися потерпілим та свідками під присягою.

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями потерпілого, свідків, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинувачених у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.

Наведені вище докази у їх сукупності свідчать про умисні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , направлені на відкрите заволодіння майном потерпілого за попередньою змовою групою осіб, на спричинення тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_14 .

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_9 у скоєні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Невизнання своєї провини обвинуваченими, яка полягає у незгоді з кваліфікацією інкримінованого їм злочину стороною обвинувачення та їх доводи щодо не доведення стороною обвинувачення їх провини, зазначаючи свою версію подій та кваліфікацію, суд вважає неспроможними та розцінює як обраний спосіб захисту, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, суд враховує, що у ході надання показань у судовому засіданні обвинувачені, кожен окремо, плуталася у показаннях та надавали показання які не узгоджуються між собою.

Доводи сторони захисту щодо того, що пред`явлене обвинувачення не знайшло свого підтвердження в частині кваліфікації та підлягає перекваліфікації на ч.2 ст.185 КК України, оскільки відсутні очевидці нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 саме обвинуваченими, та прокурором не доведено вказаного факту, не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються вищевикладеними встановленими судом обставинами, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який бачив обвинувачених та впізнав їх; показаннями свідка ОСОБА_16 , яка бачила обвинувачених у це час, які перебували у місці де сидів потерпілий; протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 21.08.2020 за участю потерпілого ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_16 .

Вина ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України (грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, - потерпілий ОСОБА_5 ), підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Допитаний у судовому засіданні (01.03.2021) свідок ОСОБА_21 , суду пояснив, що він працює охоронцем у супермаркету «Варус», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 57-в. 09.09.2020 приблизно о 20 год. 00 хв., він перебуваючи у касовій зоні, бачив, що коли потерпілий ОСОБА_5 розраховувався на касі, за ним стояв ОСОБА_7 та підглядав, як ОСОБА_5 вводив пін-код банківської карти. У ОСОБА_5 в руках був мобільний телефон. Також зазначив, що через деякий час до магазину приїхали працівники поліції з ОСОБА_7 та попросили відео з камер відеоспостереження, які їм були надані.

Відповідно до Витягу з ЄРДР за №0002123, за заявою ОСОБА_5 10.09.2020 внесені відомості про те, що: «09.09.2020 до Вознесенівського ВП надійшла заява про те, що 09.09.2020 о 20.10 год., невстановлена група осіб, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по пр. Соборному у м. Запоріжжя, навпроти ТЦ «Україна», вчинила хуліганські дії, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. (ЖЄО 26563 від 09.09.2020).» (т.1 а.к.п.190-191, 195).

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 09.09.2020 слідчим було оглянуто ділянку місцевості, розміри якої складають 2 на 2 метри, яка розташована за координатами: широта 47.0231; довгота 35.0171, та яка розташована поруч із обладнаною зупинкою «Універмаг Україна» на відстані 1-го метру. (т.12 а.к.п. 196-201).

Згідно з висновком експерта судово-медичної експертизи №1051 від 10.09.2020, яку проведено на підставі постанови слідчого від 10.09.2020 про призначення судово-медичної експертизи, синці в ділянках лоба праворуч та ліворуч, в лобно-тім`яній ділянці праворуч та правого плечового суглобу по задній поверхні; садна в ділянках 7-8 ребер по правій лопатковій лінії, 6-го міжребер`я по лівій біля-хребтовій лінії, латеральної кісточки лівого гомілковостопного суглобу та лівого колінного суглобу по передній поверхні у гр. ОСОБА_5 як порізно так і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_5 утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_5 в межах однієї доби на момент огляду (10.09.2020) та могли утворитися в строк, що вказаний в фабулі постанови слідчого та зі слів освідуваного. Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_5 утворилися від не менш ніж 11-ти травматичних впливів. Об`єктивно висловитись про кількість нанесених ударів потерпілому, за наданими даними, не є можливим. Виникнення виявлених ушкоджень у гр. ОСОБА_5 можливо при будь-якому положенні потерпілого відносно особи, що спричинила йому тілесні ушкодження, за умови доступності зон ушкоджень для травматичних впливів. (т. 1 а.к.п.202-206).

Відповідно до протоколу огляду від 10.09.2020, з доданими фотозображеннями, слідчим оглянуто оптичний носій інформації, та встановлено 1 файл під назвою «video _2020_09_09», при відкритті якого встановлено, що у ньому містяться відеозаписи з камер зовнішнього спостереження біля зупинки громадського транспорту «Україна», та зафіксовано перебування, пересування, дії ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також нанесення ударів ОСОБА_5 двома особами ( ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ). (т.1. а.к.п.214-229).

Вказаний оптичний носій диск CD-R, який постановою слідчого від 10.09.2020 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т.1 а.к.п. 230), відтворено у судовому засіданні.(т.1 а.к.п.231).

Відповідно до протоколу огляду від 10.09.2020, з доданими фотозображеннями, слідчим оглянуто CD-R диск із написом «Videx Excellentі» 700 Mb 52х80 min, який був наданий директором магазину продуктів «Varus», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 57-В, при відкритті файлів якого встановлено, що 09.09.2020 в період часу з 20.04 год. поруч з касою перебуває ОСОБА_5 , а на відстані приблизно 1,5 метра ОСОБА_7 (т.1 а.к.п.232-236).

Вказаний оптичний носій диск CD-R, який постановою слідчого від 10.09.2020 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т.1 а.к.п. 237), відтворено у судовому засіданні. (т.1 а.к.п.238).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2020, за участі потерпілого ОСОБА_5 , який серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб, за загальною сукупністю рис обличчя, впізнав ОСОБА_9 як особу, яка 09.09.2020 вчинила відносно потерпілого хуліганські дії. (т. 2 а.к.п.4-6).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2020, за участі потерпілого ОСОБА_5 , який серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб, за загальною сукупністю рис обличчя, впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 09.09.2020 вчинила відносно потерпілого хуліганські дії. (т. 2 а.к.п.7-9).

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями потерпілого, свідка, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.

Наведені вище докази у їх сукупності свідчать про умисні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , направлені на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, та якими спричинено легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_9 у скоєні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинувачених через допущені порушення кримінального процесуального закону в ході досудового розслідування.

Разом з тим, судом досліджено протоколи затримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст.208 КПК України від 10.09.2020, затримано ОСОБА_9 (фактичний час затримання 09.09.2020 о 22.30 год.). При обшуку ОСОБА_9 виявлено та вилучено ключі та мобільний телефон «Sigma» з сім карткою мобільного оператора Київстар НОМЕР_1 . (т1 а.к.п.207-210).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст.208 КПК України від 10.09.2020, затримано ОСОБА_7 (фактичний час затримання 09.09.2020 о 22.30 год. (зі слів 20.30 год.). (т.1 а.к.п.211-213).

При призначенні покарання обвинуваченим по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, дані про осіб винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_7 , суд враховує дані про його особу, його вік, зокрема, що він є особою працездатного віку, який станом на час вчинення інкримінованого діяння не був працевлаштований, до затримання був зарахований до Запорізького професійного ліцею автотранспорту №2, не одружений, згідно довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР перебуває під спостереженням нарколога з 24.09.2019 з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання алкоголю, канабіоїдів. Вживання із шкідливими наслідками.» (перебував на лікуванні з 30.09.2019 по 21.10.2019), під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, але 10.04.2020 був оглянутий лікарем-психіатром (висновок: без ознак психічного розладу), раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину. Крім того, 31.08.2021 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 187 КК України, призначено покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, без конфіскації майна, який на теперішній час не набрав законної сили, та перебуває на розгляді апеляційної інстанції.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом визнається: вчинення злочину щодо особи похилого віку; вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння (висновок №4117 від 21.08.2020) за епізодом ч.2 ст.186 КК України. (т.2 а.к.п.96).

Доводи сторони захисту щодо наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Отже, у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав (в частині кваліфікації), що свідчить про фактичне невизнання своєї провини, вину у вчиненні злочину за ч.2 ст.296 КК України визнав, зазначивши, що жалкує про вчинене. Разом з тим, суд констатує, що обвинувачений ОСОБА_7 намагався формально вибачитися перед потерпілим ОСОБА_14 тільки за те, що він підібрав знайдені на дорозі речі, які як з`ясувалося у подальшому належали потерпілому, а не за умисні дії щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та його пограбування у спосіб, встановлений та підтверджений доказами, зазначеними у цьому вироку, які призвели до фізичних та моральних страждань останнього.

Щодо намагання ОСОБА_7 вибачитися перед потерпілим ОСОБА_5 , суд констатує, що обвинувачений на протязі судового розгляду кримінального провадження виявляв очевидну неприязнь до ОСОБА_5 , намагався його образити, та на початку судового розгляду зазначав, що не буде вибачатися перед ОСОБА_5 , однак у подальшому вирішив сказати «я вибачаюсь».

Отже, вказані обставини та поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 на переконання суду свідчить про те, що на протязі розгляду кримінального провадження, ним не вчинялось жодних дій щодо відшкодування шкоди потерпілим або примирення із потерпілими, що свідчить про відсутність співчуття з його боку, та його готовність понести заслужене покарання, а його слова «я вибачаюсь» не містили повного розуміння та визначеності цього поняття у даному випадку.

Вказані вище повна бездіяльність та поведінка обвинуваченого, на переконання суду, не дають достатньо підстав для встановлення такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його ставлення до скоєного, тяжкості вчинених злочинів, а також предмета посягання, характеру діянь, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинуваченого, наявність не відшкодованої шкоди, а також думки потерпілих з приводу призначення покарання (у вигляді позбавлення волі), поведінки обвинуваченого у ході судового засідання, який поводив себе зухвало, порушував дисципліну у залі судового засідання, відсутність будь яких дій щодо примирення з потерпілими, суд доходить до висновку, про доцільність призначення покарання у виді позбавлення волі, на строк, в межах санкцій ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, відносно ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 , слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу, та на переконання суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з дня його затримання, а саме з 09.09.2020.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особи обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обставин, які пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що останній скоїв злочин у неповнолітньому віці.

Обставинами, які обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає: вчинення злочину щодо особи похилого віку; вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (висновок №4115 від 21.08.2020 (т.2 а.к.п.98).

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений ОСОБА_8 щиро кається та прагне усунути наслідки скоєного, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Отже, у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав (в частині кваліфікації), що свідчить про фактичне невизнання своєї провини. Разом з тим, суд констатує, що обвинувачений ОСОБА_8 намагався формально вибачитися перед потерпілим ОСОБА_14 тільки за те, що він підібрав знайдені на дорозі речі, які як з`ясувалося у подальшому належали потерпілому, а не за умисні дії щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та його пограбування у спосіб, встановлений та підтверджений доказами, зазначеними у цьому вироку, які призвели до фізичних та моральних страждань останнього.

Будь яких інших прагнень усунути наслідки скоєного, як зазначено стороною захисту, у судовому засіданні не наведено.

Вказана бездіяльність та поведінка обвинуваченого, на переконання суду, не дають достатньо підстав для встановлення такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття.

Так, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем навчання характеризується, як не дуже дисциплінований учень, потребує постійного контролю, за характером скромний, веселий, товариський, проживає разом із матір`ю та братом, його біологічний батько (зі слів матері ОСОБА_13 ) помер, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Також, суд враховує дані про те, що ОСОБА_8 на обліку служби у справах дітей за місцем проживання, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, не перебуває, але перебував з 12.07.2006 по 17.03.2014 (був знятий зі зникненням підстав перебування на обліку). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.09.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що умови проживання частково створені, квартира в якій проживає ОСОБА_8 потребує ремонту та ретельного прибирання, у цій квартирі проживають чотири особи, стосунки у сім`ї нормальні, матері рекомендовано привести помешкання до належного санітарного стану та більше приділяти уваги сину ОСОБА_22 .

Згідно наданої суду досудової доповіді, що надійшла з сектору ювенальної пробації м. Запоріжжя ФДУ «Цент пробації» в Запорізькій області від 13.01.2021, орган пробації вважає, що неповнолітній ОСОБА_8 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, думки сторони обвинувачення щодо виду та строку покарання, наявність матеріальних претензій зі сторони потерпілого, та думки потерпілого щодо призначення покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті, із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76, 102, 104 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого, його виховання та соціальної реабілітації, а також для запобігання скоєння нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України, відносно ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_9 , суд враховує дані про його особу, його вік, зокрема, що він є особою працездатного віку, який не працевлаштований, не одружений, згідно довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, у 2012 році перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Змішані порушення поведінки та емоцій», згідно довідки КУ «ЗОНД» на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд визнає часткове відшкодування шкоди потерпілим.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом визнається: вчинення злочину щодо особи похилого віку; вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (висновок №4116 від 21.08.2020) за епізодом ч.2 ст.186 КК України. (т.2 а.к.п.97).

Отже, у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав (в частині кваліфікації), що свідчить про фактичне невизнання своєї провини, вину у вчиненні злочину за ч.2 ст.296 КК України визнав, зазначивши, що жалкує про вчинене. Разом з тим, суд констатує, що обвинувачений ОСОБА_9 формально намагався вибачитися перед потерпілим ОСОБА_14 тільки за те, що він підібрав знайдені на дорозі речі, які як з`ясувалося у подальшому належали потерпілому, а не за умисні дії щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та його пограбування у спосіб, встановлений та підтверджений доказами, зазначеними у цьому вироку, які призвели до фізичних та моральних страждань останнього. Також, ОСОБА_9 намагався вибачитися перед потерпілим ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначив, що «усі вибачалися і він вибачився», що свідчить про відсутність співчуття з його боку, та його готовність понести заслужене покарання.

Вказані вище обставини, на переконання суду, не дають достатньо підстав для встановлення такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , тяжкості вчинених злочинів, а також предмета посягання, характеру діянь, способу, місця та часу скоєння злочинів, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, на строк, в межах санкцій ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України.

Суд, приймаючи до уваги також і наявність пом`якшуючої покарання обставини, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, вважає, що забезпечити виправлення ОСОБА_9 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 7 484,00 грн., яка складається з викраденого мобільного телефони вартістю 6999,00 грн., чохла для смартфону вартістю 141,00 грн., захисного скла вартістю 284,00 грн., та цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 в частині стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 5 895,37 грн., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.1,5,7 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння; цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Так, потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 майнову шкоду у вказаному розмірі, посилаючись на те, що обвинувачені під час його побиття 09.09.2020 викрали у нього мобільний телефон із захисним склом, у чохлі, який знаходився у правій кишені шортів, вартість яких і просить стягнути.

Виходячи з вищевказаних вимог законодавства, враховуючи, що судом не встановлювалися обставин, які б свідчили про крадіжку обвинуваченими вказаного мобільного телефону, оскільки обсягом обвинувачення вказані потерпілим неправомірні дії не інкримінуються обвинуваченим, а в силу ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_5 у цій частині, а тому у задоволенні вимог потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 7 484,00 грн., слід відмовити.

З огляду на вказані вимоги законодавства, цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 в частині стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 5 895,37 грн.підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що вказаний розмір матеріальної шкоди підтверджено належними доказами (медичні виписки, копії фіскальних чеків на придбання ліків тощо).

Разом з тим, потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_14 подані позови з вимогами до обвинувачених про стягнення моральної шкоди, які підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила.

Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілому моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує роз`яснення пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Позиваючись до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (цивільні відповідачі) про відшкодування моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_14 вказує на те, що він тяжко переживав сам факт нападу на нього вночі трьома особами, які є молодими людьми, сильними та здоровими, та спричинення йому тілесних ушкоджень. Внаслідок цих подій та тілесних ушкоджень, потерпілий перебував у депресії тривалий час, не міг вийти на вулицю, відмовлявся від спілкування з близькими людьми, що стало причиною моральних страждань.

Отже, у судовому засіданні достовірно встановлено, що моральна шкода потерпілому ОСОБА_14 завдана внаслідок дій, скоєних обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Позиваючись до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 (цивільні відповідачі) про відшкодування моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_5 вказує на те, що тяжко переживав сам факт нападу на нього ввечері двома особами, які викликали у нього глибоку відразу своїм зовнішнім виглядом, дуже налякали та завдали тілесних ушкоджень. Внаслідок цих подій та тілесних ушкоджень, потерпілий тривалий час перебував у меланхолійному, депресивному стані, відчував страх при виході на вулицю наодинці, відмовлявся виходити на вулицю у темну пору доби, навіть якщо в цьому була крайня необхідність. Крім того, намагався уникати та відмовлявся від спілкування з близькими людьми. Також, під час побиття, обвинувачені кричали, що потерпілий є «розповсюджувачем наркотиків», що є абсолютною неправдою, та одним із очевидців було зафіксовано на камеру ці події та згодом відео оприлюднено в мережі Інтернет, яке було переглянуте багатьма особами, які можуть його знати, що негативно вплинуло на суспільну оцінку його ділових якостей.

Отже, у судовому засіданні достовірно встановлено, що моральна шкода потерпілому ОСОБА_5 завдана внаслідок дій, скоєних обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», враховуючи обставини при яких було спричинено моральну шкоду потерпілим, ступінь вини обвинувачених, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілих та вважає суму відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_14 у розмірі 50 000,00 грн., потерпілому ОСОБА_5 у розмірі 10 000,00 грн., такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Отже, враховуючи викладене, з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_14 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. з кожного окремо, з вирахуванням 4 000,00 грн., які відшкодовано ОСОБА_9 .

З обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. з кожного окремо, з вирахуванням 1 000,00 грн., які відшкодовано ОСОБА_9 .

Разом з тим, судом враховується, що за ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена у ч.2 ст.1179 ЦК України, відповідно до якої, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником. За своїм характером відповідальність батьків та піклувальників неповнолітнього є додатковою, або субсидіарною. Її суть полягає в тому, що вищевказані особи відповідають перед потерпілим у тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні через відсутність у них майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Разом з цим, ч.3 ст.1179 ЦК України передбачено, що обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функцію піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_8 є неповнолітнім, продовжує навчання у школі, самостійних доходів не має, проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Виходячи з сукупності зазначених обставин, які є суттєвими суд вважає співмірною та справедливою в конкретному випадку суму до стягнення на відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_14 у розмірі 10 000,00 грн.

Завдану шкоду слід стягнути з винної особи - обвинуваченого ОСОБА_8 , а в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування шкоди, таку шкоду, чи її частку, що не вистачає для повного відшкодування, відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України слід стягнути з матері обвинуваченого ОСОБА_13 .

При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_14 понесених витрат на правничу (правову) допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В обґрунтування заявлених вимог про стягнення з обвинувачених понесених потерпілим витрат на правничу допомогу, адвокатом надано Ордер про надання правничої (правової) допомоги, копію договору про надання правової допомоги від 29.10.2020, додаткову угоду про оплату послуг від 29.10.2020, акти прийому передач виконаних робіт від 19.01.2021 та від 22.07.2021 на загальну суму 22 600,00 грн.

Виходячи із наданих доказів, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, який, на переконання суду, є співмірним із наданими адвокатом послугами, та суд приходить до висновку, що стягненню з обвинувачених на користь потерпілого підлягають витрати на оплату послуг адвоката, у розмірі 22 600,00 грн., тому у цій частині вимоги цивільного позову ОСОБА_14 підлягають задоволенню, шляхом стягнення з обвинувачених витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі.

Питання про долю речових доказів, слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186. ч.2 ст.296 КК України і призначити покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років;

за ч.2 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки..

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін, до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання, з 09 вересня 2020 року.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі вимог ст.ст. 75, 76, 104 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо останній протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186. ч.2 ст.296 КК України і призначити покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч.2 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 5 895,37 грн. У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_8 майна, достатнього для відшкодування матеріальної шкоди, відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України, таку шкоду стягнути з його матері ОСОБА_13 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 20 000,00 грн. та понесені витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 7 533,33 грн., а всього у розмірі 27 533,33 грн.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10 000,00 грн. та понесені витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 7 533,33 грн., а всього у розмірі 17 533,33 грн. У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_8 майна, достатнього для відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України, таку шкоду стягнути з його матері ОСОБА_13 .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 16 000,00 грн. та понесені витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 7 533,33 грн., а всього у розмірі 23 533,33 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 4 000,00 грн.

У частині позову про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Речові докази:
-оптичний диск CD-R диск, на якому знаходиться відео матеріал з камер відеоспостереження ТЦ «Україна», який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження ЄУН № 335/9120/20;

- оптичний диск, на якому знаходиться відео матеріал з камер відеоспостереження магазину «Варус», що розташований у м. Запоріжжя, по вул. Незалежної України, 57-в, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження ЄУН № 335/9120/20;

- мобільний телефон «Айфон 6S» у силіконовому чохлі, золотий перстень, грошові кошти у сумі 205 гривень різними купюрами та 5 гривень копійками, грошові кошти у сумі 2400 гривень різними купюрами, грошові кошти у сумі 2122 гривень різними купюрами (в загальній сумі 4727,00 грн.), наручний годинник «Armani», які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_14 залишити ОСОБА_14 , за належністю;

- пачка цигарок, зв`язка ключів, які передані, ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 , за належністю;

- мобільний телефон марки «Sigma», ключі, пачка цигарок, які передані ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 , за належністю;

- особливо небезпечна психотропна речовина, PVP, маса якого склала 0,1558 г., в перерахунку на основну, упакованої до спец пакету №5473487, яку передано до камери схову Вознесенівського ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1