УХВАЛА
14 січня 2022 року
м. Київ
справа № 953/1541/20
провадження № 51-6090 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 липня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 грудня 2021 року касаційну скаргу захисника залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
У межах визначеного судом строку, захисник повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, проте приписів ст. 427 КПК ним не дотримано, допущених недоліків касаційної скарги, залишеної без руху ухвалою суду касаційної інстанції в повному обсязі не усунуто та допущено нових.
Зокрема, захисник у касаційній скарзі, як і попереднього разу, не наводить конкретних порушень закону, допущених судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_4 , які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК з урахуванням положень статей 412414 цього Кодексу є підставами для скасування або зміни касаційним судом вказаних рішень.
Натомість захисник знову в обґрунтування незаконності оскаржуваних рішень щодо ОСОБА_4 , надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, вказує на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції. Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.
Як убачається з прохальної частини скарги, захисник ставить вимогу про зміну вироку Київського районного суду м. Харкова від 30 липня 2021 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_4 за частинами 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі КК), кримінальне провадження за ч. 2, ч. 3 ст. 191 КК закрити, а за ч. 1 ст. 366 КК призначити покарання з застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 75 КК і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. У задоволенні цивільного позову відмовити.
Однак таке прохання не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі вищезазначених норм закону.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Повернути захиснику засудженої ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 касаційну скаргу на вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 липня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_4 , разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3