Справа № 165/332/21
Провадження № 1-кп/165/240/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду судовий розгляд кримінального провадження №0000030 від 22 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не працює, інвалідом І-ІІ групи не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
судимий:
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2002 року за ч.2, ч.3 ст.185, ст.70, ст.104 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75, ст.76 КК України на строк один рік два місяці;
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 13 червня 2003 року за ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, звільнений умовно-достроково постановою Ковельського міського суду Волинської області від 29 липня 2005 року, не відбутий строк покарання один рік одинадцять місяців дванадцять днів;
вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2009 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75, ст.76 КК України на строк два роки;
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 квітня 2010 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк три роки чотири місяці, постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 20 березня 2012 року звільнений умовно достроково 28 березня 2012 року, не відбутий строк покарання один рік шість місяців десять днів;
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09 жовтня 2013 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць;
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 30 січня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, звільнений 17 травня 2017 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.310, ст.395 КК України, суд,

встановив:

22 січня 2021 року, близько 17 год. 15 хв. у м. Нововолинську, ОСОБА_4 переслідуючи власні корисливі мотиви, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, перебуваючи поблизу будинку №10 по вул. Соборній, застосувавши насильство, яке виразилось у поштовху та укусі за вказівний палець правої руки ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді: поверхневої ранки на середній фаланзі та садна з протилежної сторони фаланги на другому пальці правої руки, які за ступенем тяжкості, відповідно до висновку експерта №12 від 29 січня 2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого, після чого із внутрішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 , повторно, відкрито викрав гаманець коричневого кольору, який не становить майнової цінності для потерпілого, у якому знаходились: грошові кошти в сумі 200 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, з розрахунку 28,2561 грн. за один долар США на суму 5651,22 грн. та 3000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 8651,22 грн.
Крім того, ОСОБА_4 ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09 квітня 2021 року було встановлено адміністративний нагляд строком один рік із застосування наступних обмежень: заборона виходу з будинку з 22 год. по 06 год.; заборона перебувати в місцях підприємств торгівлі і громадського харчування, де продаються на розлив спиртні напої; заборона виїзду за межі адміністративного району без дозволу органу внутрішніх справ; реєстрація в ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області один раз на місяць у визначені відділенням поліції дні. Постановою ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області від 14 квітня 2021 року ОСОБА_4 було оголошено встановлені згідно ували Нововолинського міського суду від 09 квітня 2021 року обмеження, в тому числі заборону виїзду за межі м. Нововолинська без дозволу працівників ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області. Будучи ознайомленим 14 квітня 2021 року з вищевказаними ухвалою та постановою, ОСОБА_4 , переслідуючи мету ухилення від адміністративного нагляду, нехтуючи покладеними на нього судом обмеженнями, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без узгодження та дозволу працівників ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області на виїзд за межі м. Нововолинська, самовільно, без поважних на це причин, 11 травня 2021 року покинув обране ним місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та виїхав за межі м. Нововолинська, а саме в с. Нісмичі Червоноградського району Львівської області, звідки 12 травня 2021 року поїхав до м. Червонограда Львівської області, а в подальшому 13 травня 2021 року вибув у с. Тудорковичі Червоноградського району Львівської області, де цього ж дня був виявлений працівником ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, чим ОСОБА_4 порушив ст.10 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі".
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.186, ст.395 КК України визнав повністю, підтвердив, час, місце, обставини, спосіб, при яких він відкрито викрав майно належне потерпілому ОСОБА_7 , та його вартість, зазначених у обвинувальному акті, погодився з його обсягом та вартістю. Додатково показав, що викрадений у потерпілого гаманець, через деякий час у нього вилучили працівники поліції. Усвідомлював, що вчиняє грабіж щодо особи похилого віку, оскільки знав потерпілого раніше (був другом його баби). Підтвердив, що був присутній у судовому засіданні при розгляді подання про встановлення щодо нього адміністративного нагляду. Його було ознайомлено з ухвалою суду та постановою поліції щодо встановлених йому обмежень, в тому числі не виїжджати за межі м. Нововолинська без дозволу працівників поліції. Однак він усвідомлюючи протиправність своїх дій, розраховуючи, що цього ніхто не помітить в першій половині травня 2021 року виїхав у с. Нісмичі у Львівській області, потім на наступний день поїхав у м. Червоноград, після чого знову на наступний день поїхав у с. Тудорковичі у Львівській області, де був виявлений працівником поліції. У вчиненому щиро розкаюється, висловлює щирий жаль, розуміє, що вчинив протиправно, просить суд його суворо не карати, не призначати йому покарання пов`язане з реальним позбавленням волі.
Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.186, ст.395 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Витягом з ЄРДР №0000030 від 22 січня 2021 року підтверджується, що за заявою ОСОБА_7 було внесено відомості за ч.2 ст.186 КК України про те, що 22 січня 2021 року, близько 17 год. 15 хв. у м. Нововолинську, ОСОБА_4 , переслідуючи власні корисливі мотиви, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, перебуваючи поблизу будинку №20 по вул. Соборній, застосувавши насильство, яке виразилося у поштовху та укусі за вказівний палець правої руки ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого, із внутрішньої кишені куртки ОСОБА_7 повторно, відкрито викрав гаманець коричневого кольору у якому знаходились: грошові кошти в сумі 200 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, з розрахунку 28,2561 грн. за один долар США на суму 5651,22 грн.; 3000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 8651,22 грн. (а.п.75).
Вищевказані обставини, підтверджуються також протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення потерпілого ОСОБА_7 від 22 січня 2021 року (а.п.80).
Протоколом огляду місцевості від 22 січня 2021 року (а.п.83), з фото таблицями до нього (а.п.84-85) підтверджується, що ОСОБА_7 показав місце, а саме поблизу будинку №20 по вул. Соборній у м. Нововолинську, на якому в нього відкрито було викрадено з кишені куртки належний йому гаманець.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 січня 2021 року (а.п.86-89) підтверджується, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав по наданих йому фотознімках ОСОБА_4 , як особу, яка 22 січня 2021 року відкрито з кишені його куртки викрала належний йому гаманець.
Роздруківкою з офіційного сайту НБУ (а.п.90-92) підтверджується, що станом на 22 січня 2021 року курс долара США до гривні становив 28,2561 грн. за 1 долар США.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22 січня 2021 року (а.п. 96-97) підтверджується, що в присутності захисника було затримано ОСОБА_4 , та в ході особистого обшуку було вилучено в останнього: ключ з брелоком; мобільний телефон марки "Хонор" в чохлі коричневого кольору; шкіряний гаманець коричневого кольору, в якому знаходились: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, дві фотографії чоловіка та жінки розміру 3х4, грошові кошти 200 доларів США, дві купюри номіналом по 100 доларів США, які було поміщено у спец пакет серії ЕХРТ №0213422.
Вищевказана слідча дія була легалізована ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26 січня 2021 року (а.п.109).
Протоколом огляду предметів від 27 січня 2021 року (а.п.39-42) було оглянуто вміст спеціального пакету серії ЕХРТ №0213422, у якому знаходились: ключ з брелком; мобільний телефон марки "Хонор" в чохлі коричневого кольору; шкіряний гаманець коричневого кольору, в якому знаходились: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу теж на його ім`я, дві фотографії чоловіка та жінки розміру 3х4, грошові кошти 200 доларів США, дві купюри номіналом по 100 доларів США.
Ключ з брелоком; мобільний телефон марки "Хонор" в чохлі коричневого кольору; шкіряний гаманець коричневого кольору, в якому знаходились: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти 200 доларів США, дві купюри номіналом по 100 доларів США: купюру PL87091567А та купюру PL87091566А постановою слідчого від 27 січня 2021 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.п.43).
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 28 січня 2021 року (а.п.44) на вищевказані речові докази крім посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було накладено арешт.
Висновком експерта №13 від 29 січня 2021 року (а.п.106) підтверджується, що 22 січня 2021 року, під час відкритого викрадення майна належного потерпілому ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 було спричинено потерпілому ОСОБА_7 шляхом укусу тілесні ушкодження: у вигляді поверхневої ранки на середній фаланзі та садно з протилежної сторони фаланги на другому пальці правої руки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 27 січня 2021 року (а.п.110-111) підтверджується, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав належний йому гаманець коричневого кольору, який у нього було відкрито викрадено 22 січня 2021 року.
Витягом з ЄРДР №0000281 від 14 травня 2021 року (а.п.170) підтверджується, що за матеріалами правоохоронних органів було внесено відомості за ст.395 КК України про ухилення від адміністративного нагляду ОСОБА_4 .
Рапортами працівників поліції від 25 березня та 13 травня 2021 року (а.п.178,180) підтверджується, що адміннаглядний ОСОБА_4 , перебуває в с. Тудорковичі Лвівської області, при з`ясування обставин встановлено, що ОСОБА_4 в період часу з 11 травня по 13 травня 2021 року перебував в с. Нісмичі, м. Сокаль, м. Червоноград та с. Тудорковичі Львівської області.
Копією ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 09 квітня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд на строк один рік, з застосуванням до останнього зокрема і обмеження щодо заборони без дозволу органу внутрішніх справ виїжджати межі адміністративного району (а.п.184).
Копією постанови від 14 квітня 2021 року (а.п.186) підтверджується, що ОСОБА_4 було оголошено під підпис обмеження встановлені щодо нього ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09 квітня 2021 року.
Копіями листка контролю за дотримання установлених обмежень на адміннаглядного ОСОБА_4 (а.п.187) та реєстраційного листка щодо нього ж (а.п.188) підтверджується, що ОСОБА_4 не виконував покладені на нього обмеження за період з 19 квітня по 17 травня 2021 року.
Вищезазначені копії документів постановою від 21 травня 2021 року (а.п.197) були визнані речовими доказами.
Протоколом огляду предмету від 24 травня 2021 року (а.п.198) оглянутим відео файлами від 13 травня 2021 року підтверджується порушення ОСОБА_4 встановленого обмеження, а саме заборону покидати без дозволу працівників поліції межі адміністративного району.
Постановою від 24 травня 2021 року (а.п.201) DVD диск на якому знаходяться вищезазначені відео файли, було визнано доказом у даному кримінальному провадженні.
На підставі досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) належного потерпілому ОСОБА_7 , вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України.
Суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, визнає ОСОБА_4 винуватим у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, та кваліфікує його дії ст.395 КК України.
Поряд з цим ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України за наступних обставин.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що приблизно в березні 2021 року, він, усвідомлюючи існуючу на території України заборону посіву та вирощування рослин коноплі, які відносяться до нарковмісних рослин, за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні квартири, належній його матері, переслідуючи мету незаконного вирощування конопель, умисно, незаконно посіяв та вирощував у двох контейнерах без мети збуту двадцять три рослини конопель, за якими в подальшому доглядав, а саме здійснював систематичний полив та прополку. В подальшому 06 травня 2021 року, в період часу з 13 год. 15 хв. по 13 год. 40 хв. працівниками ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області під час проведення огляду вищевказаної квартири за місцем проживання ОСОБА_4 , в присутності понятих було виявлено та вилучено незаконний посів рослин коноплі в кількості двадцяти трьох рослин, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-21/3679-НЗПРАП від 13 травня 2021 року, відносяться до рослин роду коноплі (Cannabis), що згідно примітки до списку №3 таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, віднесено до рослин, які містять наркотичні засоби і обіг яких допускається для промислових цілей. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано як умисні протиправні дії, які виразились у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, чим останній вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.310 КК України.
Стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України та доведеності обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, органом досудового розслідування були здобуті, а прокурором покладені в основу обвинувачення та надані в судовому засіданні, а судом досліджені наступні докази:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000258 від 06 травня 2021 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст.310 КК України , відповідно до якого 06 травня 2021 року, близько 13 год. в ході проведення огляду квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підвіконнику у горщику вищевказаної квартири працівниками поліції у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 23 кущі рослини, зовні схожої на коноплю (а.п.129);
- доручення про проведення досудового розслідування від 06 травня 2021 року. (а.п.130);
- постанову про створення групи дізнавачів у кримінальному провадженні від 14 травня 2021 року (а.п.131);
- постанову про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні від 06 травня 2021 року (а.п.132);
- наказ про призначення уповноважених осіб на здійснення досудового розслідування у формі дізнання від 15 січня 2021 року (а.п.133-136);
- наказ від 19 квітня 2021 року про призначення уповноважених осіб на здійснення досудового розслідування у формі дізнання (а.п.137);
- рапорт від 06 травня 2021 року з якого вбачається, що за заявою ОСОБА_8 на гарячу лінію "102" було повідомлено про необхідність забезпечення прибуття СОГ, оскільки працівники поліції виявили на підвіконнику у горщику посів коноплі у ОСОБА_9 (а.п.138);
- заяву ОСОБА_10 від 06 травня 2021 року, якою вона надає працівниками поліції дозвіл на огляд її помешкання за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.139);
- протокол огляду місцевості від 06 травня 2021 року (а.п.140-141), згідно якого за участю спеціаліста ОСОБА_11 , власника приміщення ОСОБА_10 , двох понятих було здійснено огляд квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де на підвіконні кухні було виявлено пластиковий підвазонник, у якому виявлено двадцять три рослини зеленого кольору, зовні схожі на наркотичну речовину канабіс, поруч з підвазонником виявлено два предмети, зовні схожі на бойові патрони калібром 7,62 мм, вищевказані предмети було вилучено. Зазначену вище процесуальну дію зафіксовано за допомогою фотоапарата "Олімп" (а.п.142-147);
- копію ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 19 травня 2021 року (а.п.148), якою легалізовано огляд приміщення вищезазначеної квартири;
- супровідний лист про направлення матеріалів кримінального провадження для проведення експертизи (а.п.150);
- постанову про доручення проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (а.п.151);
- супровідний лист експертної установи, довідку про витрати на проведення експертизи та висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-21/3679- НЗПРАП від 13 травня 2021 року (а.п.152-157);
- постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17 травня 2021 року, відповідно до якої визнано речовими доказами картонну коробку, у якій згідно висновку експерта знаходяться 23 рослини зеленого кольору роду коноплі (Cannabis) (а.п.158);
- квитанцію про отримання на зберігання речових доказів (а.п.154);
- постанову від 31 травня 2021 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань (а.п.160).
Суд зазначає, що вищевказані матеріали кримінального провадження, не являються тими належними, допустимими та достатніми доказами у розумінні ст.84, ст.85 КПК України для доведення вини ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а являються процесуальними документами, які підтверджують факт внесення відомостей до ЄРДР, процесуальну правомірність отримання дозволу на огляд житла, на проведення досудового розслідування, експертизи, визначення речових доказів тощоа.
Фактично у матеріалах кримінального провадження наявні письмові докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення , а саме:
- протокол огляду місцевості від 06 травня 2021 року (а.п.140-141);
- висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-21/3679- НЗПРАП від 13 травня 2021 року (а.п.152-157);
- постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 17 травня 2021 року.
Відповідно до п.1, п.2, п.3 ч.1 ст.368 КПК України суд при ухваленні вироку повинен вирішити питання про те, зокрема, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та чи містить це діяння склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
З метою встановлення істини по справі, для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду, під час судового провадження був допитаний обвинувачений.
Свідки про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.310 КК України в судовому засіданні не допитувались, оскільки ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту такі клопотання суду не заявлялись.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав у повному обсязі та пояснив, що проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю. У нього був товариш, його одноліток, який часто їздив у Республіку Польща на заробітки (на даний час він помер). Приблизно на початку березня 2021 року, перед черговою поїздкою за кордон він дав йому насіння "польського табаку", яке він посіяв у горщик за своїм місцем проживання. Зазначив, що жодних наркотичних засобів він не вживає. Оскільки у нього скрутне матеріальне положення, тому зробив цей посів, з метою куріння цього тютюну в разі відсутності коштів на придбання сигарет у магазині. Фактично ніякого догляду він за посівом не здійснював, лише інколи поливав. Повідомив, що взнав, що посіяний ним "польський табак" є коноплею (канабісом) дізнався лише після того, як посіяні рослини виявили та вилучили працівники поліції.
Аналізуючи показання обвинуваченого, які суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами.
Відповідно до протоколу огляду від 06 травня 2021 року, проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на підвіконні кухні виявлено рослини зеленого кольору, як зазначено, схожі на канабіс, у кількості 23 штук, які було вилучено.
В судовому засіданні було досліджено фототаблиці вказаної слідчої дії, відповідно до яких судом було встановлено, що вилучені рослини знаходились та росли на підвіконні кухні квартири, яке виходить на двір зі сторони парадного входу (неподалік тротуару, вулиці тощо), тому в суду викликає обґрунтований сумнів у тому, що обвинувачений знав, що він висадив саме рослини канабісу, та усвідомлював вчинення ним протиправних, суспільно небезпечних дій, оскільки не приховував їх, рослини за вікном могли бути виявлені великою кількістю перехожих, які таким способом і були виявлені працівниками поліції. З огляду на те, що кримінальна відповідальність за ч.1 ст.310 КК України настає не за сам факт вирощування, а за вирощування конкретно визначених родових ознак рослин, відсутні можливості судом встановити наявність одної із складових кримінального правопорушення, а саме суб`єктивну сторону.
Таким чином, позиція обвинуваченого щодо відсутності умислу на незаконне вирощування канабісу цілком узгоджується з фактичними обставинами, зафіксованими в ході огляду квартири, в якій проживає ОСОБА_4 .
Частина друга ст. 84 КПК України містить вичерпний перелік процесуальний джерел доказів, зокрема ними є: показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Суд враховує судову практику, відповідно до якої для кваліфікації дій винного за ст.310 КК України необхідно встановити, що винна особа посіяла або вирощувала саме рослини роду коноплі, що містять наркотичні засоби.
Відповідно до наданого стороною обвинувачення висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-21/3679-НЗПРАП від 13 травня 2021 року, експертом зроблено висновок про те, що надані на дослідження 23 рослини зеленого кольору є нарковмісними рослинами роду коноплі (Cannabis) (а.п.153-156).
Таким чином, наданим стороною обвинувачення висновком експертизи встановлено належність вилучених рослин до рослин коноплі, які містять наркотичні засоби.
Відносно доводів захисника, суд зазначає, що при проведення слідчої (розшукової) дії - проведення огляду 06 травня 2021 року здійснювалось за відсутності ухвали слідчого судді на проведення такої слідчої дії, спростовується дослідженими в судовому засіданні заявою ОСОБА_10 , про дозвіл на проведення огляду в її житлі (а.п.139), та копією ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 19 травня 2021 року (а.п.148) про легалізацію такого огляду. Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду встановленій у рішенні від 21 жовтня 2021 року, справа №459/1519/19, огляд житла як місця події за згодою власника не потребує наступного узаконення ухвалою слідчого судді.

Відносно доводів захисника ОСОБА_5 про те, що протокол огляду є недопустимим доказом у зв`язку з тим, що слідчим не забезпечено право обвинуваченого на захист, оскільки органу досудового розслідування було достовірно відомо, що ОСОБА_4 згідно довідки наркологічного кабінету КНП "Нововолинська ЦМЛ" №223 перебуває під консультативним наглядом лікаря-нарколога з 10 лютого 2021 року з приводу вживання алкоголю (а.п. 216), тому участь захисника є обов`язковою, суд зазначає, що ОСОБА_4 під час проведення зазначеної процесуальної дії присутній не був, що підтверджується протоколом проведення вищезазначеної процесуальної дії, крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду зазначеній у постанові по справі №752/22085/16-к від 10 липня 2019 року, самі собою факти перебування осіб на спеціальних обліках й на стаціонарному лікуванні не можуть автоматично свідчити про нездатність обвинуваченого (засудженого) через фізичні чи психічні вади повною мірою реалізувати свої права, а отже, і про обов`язковість участі захисника в аспекті п.3 ч.2 ст.52 КПК України.

На підставі наведеного, враховуючи позицію обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому йому злочині категорично заперечив, зазначивши, що сіяв "польський табак", а не коноплю (канабіс), оцінивши та перевіривши надані стороною обвинувачення докази окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та керуючись законом, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.17 КПК України обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню:
- подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Зокрема, суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2012 року у справі "Федорченко та Лозенко проти України").
Крім того, в п.25 рішення Європейського суду з прав людини у справі від 13 січня 2005 року "Капо проти Бельгії" значиться, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі п.2 ст.6 Конвенції, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
У справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1988 року в п.146 Європейський суд з прав людини зазначив, що "принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п.2 ст.6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Так, згідно ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.
Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.
Диспозиція ч.1 ст.310 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_4 , містить визначення складу кримінального правопорушення, яке тягне за собою кримінальну відповідальність, ним є незаконний посів або незаконне вирощування зокрема конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
Злочин вважається закінченим з моменту виконання дій, що утворюють посів (внесення насіння в ґрунт) чи вирощування (коли здійснюються заходи по догляду) рослинних культур, що містять наркотики, - незалежно від того, чи були вирощені снотворний мак або коноплі, чи був зібраний урожай і вироблено (виготовлені) наркотичні засоби.
Крім того, аналіз зазначеного складу злочину свідчить про те, що з суб`єктивної сторони він може вчинятися лише умисно, тобто обвинувачений повинен усвідомлювати, що вирощує саме коноплі, та бажає досягнення певного результату, пов`язаного зі збереженням рослин, їх ростом, досягненням ними стиглості, які дозволять використовувати їх певні властивості.
Однак, у судовому засіданні дослідженими доказами не знайшло свого підтвердження, що ОСОБА_4 з прямим умислом здійснив незаконне вирощування конопель у кількості 23 штук, що обвинувачений усвідомлював суспільну небезпеку свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки та бажав настання таких наслідків.
Об`єктивна сторона полягає у вчиненні дій, спрямованих на вирощування конопель, якими можуть бути різні роботи з догляду за посівами конопель (рихлення, прополювання, букетування, прорідження, полив, підживлення добривами, поливання, обробка міжрядь, боротьба зі шкідниками і хворобами, знищення бур`янів та інші дії). Вказані дії спрямовані на стимулювання росту рослин, досягнення ними стиглості тощо.
Однак, у судовому засіданні дослідженими доказами не встановлено факту того, що ОСОБА_4 вчиняв вищезазначені дії, спрямовані на вирощування конопель (крім поливу).
Також, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження дослідженими доказами, що ОСОБА_4 вирощував рослини коноплі для власних потреб без мети збуту.
В судовому засіданні стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що ОСОБА_4 вживав наркотичний засіб особисто чи використовував наркотичний засіб іншим способом для власних потреб.
Згідно довідки КНП "Нововолинська ЦМЛ", КП "Волинський обласний центр терапії залежностей" (а.п.216,218) ОСОБА_4 на диспансерному обліку з приводу вживання наркотичних речовин не перебуває, на амбулаторному лікуванні з цього приводу не перебував, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.219).
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що наркотичні засоби не вживає, та взагалі, до огляду місця події не знав, що він посіяв канабіс.
У відповідності до ч.2, ч.3 ст.62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Верховний Суд у постанові від 04 липня 2018 року у справі №688/788/15-к зазначив, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України, що передбачають: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.
Аналізуючи у сукупності докази, надані сторонами кримінального провадження, суд зазначає, що сторона обвинувачення не довела в рамках стандарту доведення наявність умислу ОСОБА_4 на вирощування конопель, та що зростання цих конопель охоплювалося умислом останнього.
За таких обставин суд дійшов висновку, що наявність складу злочину, передбаченого ч.1 ст.310 КК України, в діях ОСОБА_4 стороною обвинувачення не доведена.
Згідно п.3 ч.1 ст.373 КПК України якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.
Відповідно до ст.124 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 підлягає виправданню за ч.1 ст.310 КПК України, то процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта висновок №СЕ-19/103-21/3679-НЗПРАП від 13 травня 2021 року в сумі 1372,96 грн. (а.п.157) стягненню з останнього не підлягають, а компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Суд визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння (а.п.98), оскільки в обвинувальному акті за ч.2 ст.186 КК України йому не інкримінується вчинення даного злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ч.2, ч.4 ст.12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином, враховує пом`якшуючу вину та обтяжуючу вину обставини, та дані про його особу: є працездатним, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на консультаційному обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю (а.п.215-218), є інвалідом ІІІ групи, має постійне проживання з матір`ю (а.п.207), раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, судимості не погашені та не зняті у встановленому законом порядку (а.с.208-214), беручи до уваги кількість доведених у судовому засіданні епізодів злочинної діяльності ОСОБА_4 , кількість та вартість викраденого, враховуючи посередню характеристику останнього з місця проживання (а.п.219), що в сукупності на думку суду свідчить про вперте небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, враховуючи вищевикладене, судприходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 для виправлення та перевиховання слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій ч.2 ст.186 та ст.395 КК України, а остаточне покарання призначити за правилами ч.1 ст.70 КК України.

ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції 22 січня 2021 року (а.п.96-97), а згідно ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 січня 2021 року (а.п.102-104) у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було відмовлено, і застосовано до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку що ОСОБА_4 до строку покарання слід зарахувати його попереднє ув`язнення за період з 22 по 24 січня 2021 року включно.

Щодо клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вищезазначеної ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 січня 2021 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 22 березня 2021 року. Дане кримінальне провадження було направлено до суду 02 лютого 2021 року (а.п.1). За цей період часу прокурором не надано суду жодних доказів на підтвердження порушень вищезазначеного запобіжного заходу. До спливу застосування запобіжного заходу ОСОБА_12 прокурор не звертався до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу, як і після спливу цього строку не звертався до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого будь якого запобіжного заходу. Обвинувачений ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду кримінального провадження в суді, з`являвся в судові засідання за першою вимогою суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави щодо задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 28 січня 2021 року (а.п.44) накладено арешт на майно: ключ з брелоком; мобільний телефон марки "Хонор"; шкіряний гаманець коричневого кольору; грошові кошти в сумі 200 доларів США: купюру PL87091567А, номіналом 100 доларів США, купюру PL87091566А, номіналом 100 доларів США.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року (а.п.60) було скасовано арешт на майно: грошові кошти в сумі 200 доларів США: купюру PL87091567А, номіналом 100 доларів США, купюру PL87091566А, номіналом 100 доларів США.

Арешт накладений на: ключ з брелоком; мобільний телефон марки "Хонор"; шкіряний гаманець коричневого кольору скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує за правилами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.368, ст.370, ст.374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ст.395 КК України призначивши покарання:
за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки три місяці;
за ст.395 КК України у виді арешту на строк п`ять місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк чотири роки три місяці.
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.310 КК України, та виправдати його на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання його попереднє ув`язнення за період з 22 по 24 січня 2021 року включно, за правилами ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Судові витрати в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп. віднести за рахунок Державного бюджету України.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 28 січня 2021 року на: ключ з брелоком; мобільний телефон марки "Хонор"; шкіряний гаманець коричневого кольору скасувати.

Речові докази: ключ з брелоком, мобільний телефон марки "Хонор" в чохлі коричневого кольору (а.п.43), які знаходяться у кімнаті РД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області (а.п.45) повернути ОСОБА_4 ; шкіряний гаманець коричневого кольору, який знаходиться у кімнаті РД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області (а.п.45) повернути потерпілому ОСОБА_7 ; посвідчення водія серії НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видані на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 200 доларів США: купюру PL87091567А, номіналом 100 доларів США, купюру PL87091566А, номіналом 100 доларів США (а.п.43), які передано під зберігальні розписки ОСОБА_7 (а.п.74,112) залишити останньому; картонну коробку, у якій згідно висновку експерта №СЕ-19/103-21/3679- НЗПРАП знаходяться 23 рослини зеленого кольору роду коноплі (Cannabis) (а.п.158), які передано на зберігання у кімнату РД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області (а.п.154) знищити; копії: рапорту щодо встановлення адміністративного нагляду, вироку Нововолинського міського суду, подання, ухвалу Нововолинського міського суду від 16.04.2021, ухвалу Нововолинського міського суду від 09.04.2021, постанову про оголошення особі, яка знаходиться під адміністративним наглядом поліції, листок контролю, реєстраційний листок, три попередження, дві копії постанов, копію протоколу (а.п.197), DVD диск з відеозаписом (а.п.201), які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, відповідно (а.п.178-195,200) залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1