ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/7277/21
Провадження № 1-в/210/26/22

"24" січня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 21 січня 2014 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.156 КК України до 5 років позбавлення волі, відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)»,

початок строку відбування покарання 28.04.2017 р., кінець 28.04.2022 р.,

ВСТАНОВИВ:
Начальник Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" полковник внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 , засудженого 21 січня 2014 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.156 КК України до 5 років позбавлення волі.

Клопотання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року призначено розгляд заяви в режимі відеоконференції за місцем відбування покарання ОСОБА_5 .

Позиції сторін.
Представник ДУ «КВК № 80» надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити подання, оскільки засуджений довів своє виправлення.
ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав подання начальника ДУ Криворізької виправної колонії №80, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що є всі підстави для його задоволення.

Згідно з частинами 3, 5 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Підстав для визнання явки учасників судового розгляду обов`язковою не вбачається. Подання розглядається за наявними матеріалами.

Обставини, встановлені судом.
В Державній установі «Криворізька виправна колонія № 80» відбуває покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (матеріали особової справи № 66-Б-17).

ОСОБА_5 засуджено 21 січня 2014 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.156 КК України до 5 років позбавлення волі, відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» (а.с. 10-11, мат. о/с).

Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_5 станом на 04 листопада 2021 року, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.05.2017 року. Під час утримання в Установі виконання покарань № 4 (м. Дніпро), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 28.05.2017 року по теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи за що був заохочений 2 рази. З 08.06.2017 року залучається до робіт з господарської обслуги установи з обмеженнями, встановленими медичною частиною установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», а також приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів, мав 4 побачення, отримав передачі в кількості 3 штук.

Також встановлено, 10.09.2020 року засуджений був розглянутий на адміністративній комісії Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» відповідно до статті 81 КК України позитивно, роз`яснено можливість особисто звернутися до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З матеріалів справи та довідки про наявність стягнень та заохочень встановлено, що станом на момент розгляду подання ОСОБА_5 має 2 (два) заохочення за сумлінне ставлення до праці, стягнень не має.

Також дослідженням матеріалів справи встановлено, що виконавчі листи на виконання вироку до ДУ «КВК № 80» не надходили.
З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що ОСОБА_5 станом на 28.05.2021 довів своє виправлення.

Мотиви та висновку суду
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; (ч.2, п.2 ч.3 ст. 81 КК України).
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з частини 1 статті 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи подання щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за умисний тяжкий злочин. За весь час відбування покарання засуджений має 2 (два) заохочення за сумлінне ставлення до праці, стягнень не має. Крім того бере участь в програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі.

Наявні 2 (два) заохочення за сумлінне ставлення до праці та виконання роботи та відсутні стягнення за порушення режиму, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, не конфліктний, має достатній рівень необхідних навичок, свідчить, що засуджений довів своє виправлення, і такий висновок суду про виправлення засудженого ґрунтується на підставі аналізу даних про його поведінку за весь період відбування покарання, відомостей про оцінку ступеня його виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 з 08.06.2017 року залучається до робіт з господарської обслуги установи з обмеженнями, встановленими медичною частиною установи. Станом на 24.01.2022 року відбув 2/3 призначеного покарання.

Також суд враховує, що відповідно до опитувального листа від 04.11.2021 року щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України, засуджений ОСОБА_5 заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення (а.с.6).

За вироком судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Також встановлено, що ОСОБА_5 досяг пенсійного віку, отримує пенсію.

Суд на підставі об`єктивних даних адміністрації установи виконання покарань, вважає, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, процес виправлення у сукупності із дослідженими даними відбувався послідовно, та засуджений готовий до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи строк покарання, який ОСОБА_5 вже відбув, суд вважає, що на цей час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, що є підставою для відмови в застосуванні статті 81 КК України судом не встановлено, крім того прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Також суд звертає увагу, що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення особи, яка сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_5 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що надано до суду переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестало бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає, що подання про умовно-дострокове звільнення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2014 року за ч.2 ст.156 КК України, на не відбутий строк, який становить 3 (три) місяці 4 (чотири) дні.
Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома та виконання, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Оскарження ухвали зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1