Справа № 183/6092/21
№ 1-кп/183/1275/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000070 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12.12.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до арешту на строк 1 місяць. Звільнений 18.03.2011 року по відбуттю строку покарання;
- 06.05.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 07.08.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 2 роки 6 місяців за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2011 року, до відбуття - 5 років 6 місяців позбавлення волі. 25.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року не відбутий строк зменшений на Ѕ. Звільнений 20.01.2016 року на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13.01.2016 року за ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 22 дні,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

24 липня 2021 року приблизно о 16 годині 00 хвил ОСОБА_4 В.В., який знаходився за місцем власного мешкання за адре АДРЕСА_1 а, 22, виник злочинний умисел, спрямований на здійснення крадіжки з території домоволод ОСОБА_5 І.А., розташованого заадре АДРЕСА_1 на, 5.
Цього ж дня, а саме 24 липня 2021 року приблизно о 16 годині 10 хв ОСОБА_4 В.В., реалізуючи свій злочинний умисел, через ворота зайшов на територію домоволод АДРЕСА_1 ласті, де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, звідки здійснив крадіжку труби металевої довжиною 2,5 м., діаметром 150 мм, товщиною стінки 2 см, вагою 40 кг, що нале ОСОБА_5 І.А., вартістю 957,50 грн.
Після ц ОСОБА_4 В.В. з викраденим майном місце скоєння злочину залишив, та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпі ОСОБА_5 І.А. матеріальну шкоду на суму 957 гривень 50 копійок.
В судовому засіданні обвинувач ОСОБА_4 В.В. вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Додав, що більш детально йому доповнити нічого, оскільки всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинувач ОСОБА_4 В.В. скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваче ОСОБА_4 В.В. у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше сховище, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд бере до уваги, що обвинувач ОСОБА_4 В.В. вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також ОСОБА_4 В.В. раніше судимий за аналогічні кримінальні правопорушення.
Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покар ОСОБА_4 В.В., судом не встановлено.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також, що завдана шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі шляхом повернення майна.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення та обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також думки потерпілого, який в своїй заяві не наполягав на суворому покаранні обвинуваченому, суд дійшов висновку про можливість признач ОСОБА_4 В.В. покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваче ОСОБА_4 В.В. на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 343,22 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4124-21 від 19.08.2021 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: трубу металеву довжиною 2,5 м., діаметром 150 мм, товщиною стінки 2 см, вагою 40 кг,яка передана на відповідальне зберігання потерпі ОСОБА_5 овичу залишити за належністю потерпі ОСОБА_5 овичу.

Стягнути з на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 343 гривні 22 копійки.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя