Справа № 1527/1-603/11
Провадження № 1/947/23/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.1,4,6,12 ч.2 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
До Київського районного суду м. Одеси з Одеського апеляційного суду в порядку ст. 38 КПК України (в редакції 1960 року) надійшла кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.1,4,6,12 ч.2 ст.115 КК України.
Захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про скасування або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудному ОСОБА_10 з підстав викладених в письмовому клопотанні. Так, підсудний тривалий час утримується під вартою, має тяжкі захворювання, але не утримує належної медичної допомоги в умовах ОСІ. Крім того, у зв`язку з відсутністю доказів вину ОСОБА_10 у скоєні злочинів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є безпідставним в розумінні п 3 ст.5 ЕКПЧ.
Підсудний ОСОБА_10 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 та підсудний ОСОБА_9 підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 , просили його задовольнити.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, та документи, надані учасниками провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Враховуючі, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, але з урахуванням тяжкості злочинів в скоєні яких обвинувачується ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підсудним в разі доведеності їх вини та визнання їх винуватими у вчиненні особливо тяжких злочинів в результаті яких були позбавленні життя дві людини, та наперед колегія суддів не може давати оцінку щодо твердження про незаконне затримання,тому колегія суддів приходить до висновку про наявність реальних ознак суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Враховуючи існуючий ризик переховування ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від суду, колегія суддів вважає за можливе та необхідне залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, раніше обраний підсудним ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 165-165-2, 273, 274 УПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 скасування або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудному ОСОБА_10 , відмовити.
Запобіжний захід відносно підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3