№ 207/5946/21
№ 1-кп/207/206/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000476 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, працюючого ТОВ "Матролюкс" охоронцем, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.04.2016р. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця з всіх видів заробітку на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 березня 2016 року. Однак, ОСОБА_6 , знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом, допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, згідно з розрахунком заборгованості від 22.12.2021, наданої Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 10.03.2016 по 22.12.2021, мається заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_6 у розмірі 137938,18 грн. (сто тридцять сім тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень вісімнадцять копійок). Матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 не надавав. Вище вказані дії ОСОБА_6 призвели до утворення заборгованості зі сплати аліментів за період з 10.03.2016 по 22.12.2021 включно, у сукупному розмірі 137938,18 грн.

ОСОБА_6 , знаючи про наявність вище вказаного рішення суду та будучи ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, всупереч вимогам ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України та ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, будучи фізично здоровою та працездатною особою, починаючи з 10.03.2016 жодних дій, спрямованих на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.04.2016 не вжив, самостійно заходів до пошуку роботи та працевлаштування не здійснював, на обліку в Кам`янському міському центрі зайнятості не перебував як безробітний, допомогу по безробіттю не отримував, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, участі у вихованні сина ОСОБА_7 не приймав, будь-якої іншої допомоги своїй дитині не надавав.

Незважаючи на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.04.2016, ОСОБА_6 умисно допустив заборгованість з виплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 за період часу з 10.03.2016 по 22.12.2021 включно, у сукупному розмірі 137938,18 грн., і його дії, відповідно до ст.164 КК України, кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів,тобто суму більше ніж 9345 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи з приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся. Суду пояснив, що зі своєю дружиною він не проживає з 2015 року, за час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_8 повідомлений, з рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.04.2016р. про те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця з всіх видів заробітку на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до стягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 березня 2016 року, ознайомлений. Однак, аліменти не сплачував, оскільки в 2015 році отримав травму на виробництві, через що не мав постійного місця роботи, якщо і десь працював, то ці кошти витрачав на власні потреби (сплачував комунальні рахунки, витрачав на продукти харчування), до Кам`янського міського центру зайнятості для постановки на облік не звертався.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що проживає разом із своїм сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Колишній чоловік ОСОБА_6 проживає окремо вже більше шести років. У 2016 році вона звернулась до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська з позовом про стягнення аліментів зі свого колишнього чоловіка на утримання спільного сина, суд задовольнив позов, однак колишній чоловік ухиляється від сплати аліментів, а якщо і сплачує, то нерегулярно. Ніякої участі у житті та вихованні спільної дитини ОСОБА_7 не приймає.

Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 30.09.2021 р., в якій вона зазначає, що просить вжити заходи до її чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від сплати аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно рішення суду (ар.с.17);

- судовим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 квітня 2016 року, відповідно до якого з ОСОБА_6 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 березня 2016 року, на користь матері ОСОБА_4 (ар.с.19-20);

- постановою державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська ГТУЮ у Дніпропетровській області від 23.05.2016 р. ВП №51218518 відповідно до якої 23.05.2016р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_4 (ар.с.22);

- розрахунком заборгованості виданим Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 10.03.2016 року по 22.12.2021 року включно, ОСОБА_6 нараховано до сплати 137938,18 грн., що в свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці (ар.с. 99).

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєне ним кримінальне правопорушення, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушенння, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений працює, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання характеризується задовільно, скарг на нього від сусідів не надходило, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 в силу ст.67 КК України не встановлено.

З урахуванням обставин і характеру скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання, а також те, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_6 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому з урахуванням всіх вищеперелічених обставин, та беручи до уваги думку прокурора, який просив прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

По даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1