ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3483/18 Номер провадження 11-сс/814/90/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 29 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 27 травня 2021 року, на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 05 листопада 2021 року та на повідомлення про змінену раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 13 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075 від 24 січня 2018 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що повідомлення ОСОБА_8 про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст.277 КПК України та вручене з дотриманням встановленого кримінальним процесуальним законом порядку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу про скасування повідомлення про підозру від 27 травня 2021 року, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 05 листопада 2021 року та повідомлення про змінену раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 13 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075 від 24 січня 2018 року.

Зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою факт об`єднання без належного обґрунтування у одне провадження злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України та проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що порушує імперативні вимоги ст.217 КПК України, а отже нівелює законність повідомлення ОСОБА_8 про підозру від 27 травня 2021 року, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 05 листопада 2021 року та повідомлення про змінену раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 13 грудня 2021 року.

Вказує, що 27 травня 2021 року ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000125 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню повинен був бути переданий до суду не пізніше 16 червня 2021 року, що не було виконано прокурором.

Вказує, що постанова заступника керівника Полтавської обласної прокуратури від 27 жовтня 2021 року про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 02 квітня 2021 року іншому органу була винесена без дотримання належної правової процедури, а тому у посадових осіб СУ ГУ НП в Полтавській області відсутні повноваження на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 24 січня 2018 року.

Крім того, зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутня заява потерпілого ОСОБА_10 про вчинення ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. При цьому в матеріалах кримінального провадження є заява ОСОБА_10 на ім`я начальника ВП№1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, в якій ОСОБА_10 просив не притягувати до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за нанесення тілесних ушкоджень та вивезення в багажному відділенні автомобіля, так як вони дійшли спільної згоди. Крім того, ОСОБА_10 просив закрити кримінальне провадження, дана заява слідчим була залишена поза увагою.

Також вказує, що повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України є необґрунтованим у зв`язку з тим, що не було належним чином встановлено особу, яка могла вчинити кримінальне правопорушення та в зв`язку з тим, що підозра ґрунтується виключно на заяві потерпілого.

Крім того, стверджує, що у кримінальному провадженні не було проведено ряд слідчих дій, які б вказували на особу яка вчинила кримінальне правопорушення, а саме пред`явлення особи для впізнання , фото портретної експертизи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
За змістом кримінального процесуального закону під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення про підозру та строк здійснення досудового розслідування.
Слідчий суддя, всупереч твердженням апеляційної скарги, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді скарги на повідомлення про підозру, як того вимагають приписи статей 276-278 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом ВП №1 Миргородського ГУ НП в Полтавській області 02 квітня 2021 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України за фактом того, що 02 квітня 2021 року близько 01 год. 50 хв. на площі Соборній у м. Гадяч Полтавської області, поряд з приміщенням магазину «Маркетопт», ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_11 , діючи проти волі ОСОБА_10 , помістили останнього до багажного відділення автомобіля та повезли у невідомому напрямку, тим самим незаконно позбавивши його волі.

26 травня 2021 року слідчим відділом ВП№1 Миргородського ГУ НП в Полтавській області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за фактом нанесення ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Постановою прокурора Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури від 26 травня 2021 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України та №0000220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України об`єднано в одне провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження 27 травня 2021 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у кримінальних правопорушеннях передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні №0000125 від 02 квітня 2021 року.

Постановою прокурора Полтавської обласної прокуратури від 03 листопада 2021 року об`єднані матеріали досудового розслідування №0000075 та №0000125 в одне провадження під №0000075 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 125 КК України.

05 листопада 2021 року ОСОБА_8 , повідомлено про змінену раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні №0000075 від 24 січня 2018 року.

Крім того, 13 грудня 2021 року ОСОБА_8 , повідомлено про змінену раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні №0000075 від 24 січня 2018 року.

Як вірно встановлено слідчим суддею, оскаржуване повідомлення ОСОБА_8 про змінену раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 13 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075 від 24 січня 2018 року було складено і вручено останньому 13 грудня 2021 року.

При цьому, письмове повідомлення про підозру складене уповноваженим слідчим ОСОБА_12 за погодженням з процесуальним прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , містить відомості, визначені приписами ст.277 КПК України та вручене ОСОБА_8 з дотриманням вимог ст.278 цього Кодексу.
Доводи адвоката ОСОБА_9 щодо необґрунтованості оскаржуваних повідомлень про підозру не заслуговують на увагу виходячи з наступного.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 , підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікації та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.
Крім того, як вірно було встановлено слідчим суддею, 17 грудня 2021 року адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 подав скаргу на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 13 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075, тобто до закінчення двох місяців з дня повідомлення особі про змінену раніше повідомленої підозри та про нову підозру передчасно, з огляду на приписи п.10 ч.1 ст. 303 КПК України.
Разом з тим, доводи захисника щодо відсутності підстав внесення відомостей до ЄРДР за № 0000220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України за фактом нанесення ОСОБА_8 та ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_10 не заслуговують на увагу.

Так, в матеріалах справи мається протокол слідчого СВ ВП№1 Миргородського ГУНП в Полтавській області ОСОБА_13 про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02 квітня 2021 року, згідно якого, останній прийняв заяву від ОСОБА_10 про те, що 02 квітня 2021 року близько 00 год. 50 хв. біля магазину «Маркетопт» два чоловіка нанесли ОСОБА_10 тілесні ушкодження після чого помістили останнього до багажного відділення автомобіля.

Крім того, 2 квітня 2021 року ОСОБА_10 звернувся до слідчого СВ ВП№1 Миргородського ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_14 про залучення до кримінального провадження №0000125 як потерпілого.

Отже, підставою для порушення кримінального провадження №0000220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України стала заява ОСОБА_10 .

Доводи захисника, щодо порушення строків проведення досудового розслідування, також не заслуговують на увагу.

Так, ОСОБА_8 повідомлено про змінену раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 13 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075 від 24 січня 2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;
2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене:
1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу;
2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім;
3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу;
4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:
1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті;
2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину;
3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2021 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24 січня 2018 року до ЄРДР за №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 146 КК України та кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України до десяти місяців тобто до 27 березня 2022 року.

Отже, враховуючи вищевикладене на момент звернення зі скаргою до слідчого судді строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000075 не закінчився.
Також не заслуговують на увагу доводи захисника, щодо відсутні повноважень на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 24 січня 2018 року у слідчих СУ ГУ НП в Полтавській області, оскільки постанова прокурора винесена без належної процедури.

Так, відповідно до ч.5 ст. 36 КПК України генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.
Постановою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 27 жовтня 2021 року було доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000125 від 02 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України слідчому управлінню ГУ НП в Полтавській області.

Постанова вмотивована тим, що досудове розслідування здійснюється неякісно та неефективно, в кримінальному провадженні слідчими не вживаються заходи щодо встановлення всіх фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та прийняття законного рішення.

Так, в постанові зазначено, що у ході досудового розслідування слідчим 27 травня 2021 року ОСОБА_8 та ОСОБА_11 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та допитано підозрюваних, які в силу ст. 63 Конституції України відмовились давати показання. Запобіжний захід до винесення постанови не обирався.
Тому, враховуючи вищевикладене прокурор прийшов до висновку, що для здійснення ефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000125 його подальше проведення необхідно доручити слідчим СУ ГУ НП в Полтавській області.

Колегія суддів вважає, що дана постанова винесена з додержанням норм КПК України та для здійснення більш ефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000125.
Що стосується доводів захисника, що слідчим не було закрите кримінальне провадження за заявою потерпілого від 02 квітня 2021 року, то вони також не заслуговують на увагу.

Так, заява потерпілого ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження надійшла до слідчого 02 квітня 2021 року, в цей же день ним було подано до слідчого заяву про злочин та допитано, після чого останній виїхав за межи України та на теперішній час перебуває в Польщі, а тому слідчий позбавлений можливості вирішити питання про закриття кримінального провадження без повторного допиту потерпілого.

Доводи захисника про неналежність певних доказів, не можуть бути в даному випадку підставою для скасування повідомлення про підозру.
Адже на цій стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
При цьому колегія суддів враховує, що наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра» означає існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Тобто, розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт с) пункту 1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 29 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4