Справа № 346/3228/18
Провадження № 1-кп/346/56/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 2 КК України; ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15 ст. 185 ч. 2, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою - по 08 грудня 2021 року із визначеним ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13 травня 2020 року розміром застави та обов язками у разі внесення застави.
Прокурор підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскільки такий закінчується і на даний час ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, а саме: можливість переховуватися від суду оскільки обвинувачений усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочинів так як в ході досудового розслідування СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні з причин ухилення від слідства ОСОБА_9 приймалось рішення про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук, що обвинувачується у вчиненні в тому числі кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії середньої тяжкості за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі; що відбував покарання у місцях позбавлення волі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилятися від суду; може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни показів для уникнення кримінальної відповідальності так як свідки і потерпілі йому відомі і відоме місце проживання їх, що перебуваючи на волі може вчинити нові кримінальні правопорушення так як неодноразово вчиняв середньої тяжкості та тяжкі корисливі злочини. Крім того, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим з огляду на антисоціальний спосіб життя обвинуваченого, відсутністю міцних соціальних зв"язків та постійного місця проживання на території м. Коломия та Коломийського району, застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або особистого зобов"язання є неможливим з огляду на відсутність осіб, що заслуговують на довіру, які готові та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов"язків та забезпечити його явку до суду на першу вимогу, а також через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого даним запобіжним заходам. Вищенаведене у сукупності свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам інакше як продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу- тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважають за можливе змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший запобіжний захід не по вязаний з триманням під вартою.
Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника суд доходить висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Обвинувачений ОСОБА_11 усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду поскільки в ході досудового розслідування СВ Коломийського ВП ГУНП у кримінальному провадженні з причин ухилення від слідства стосовно ОСОБА_9 приймалось рішення про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, що може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни показів для уникнення кримінальної відповідальності так як свідки і потерпілі йому відомі і відоме їхнє місце проживання, що перебуваючи на волі може вчинити нові кримінальні правопорушення так як неодноразово вчиняв середньої тяжкості та тяжкі корисливі злочини, що не допитані сторони, свідки, не досліджено письмові та речові докази у даному кримінальному провадженні, тому суд вважає, що з урахуванням особи обвинуваченого, характеру пред`явленого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує йому, відсутністю міцних соціальних з' язків є реальними та триваючими ризики можливого переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд також вважає, що продовження вказаного запобіжного заходу в цьому випадку виправдано, оскільки в наявності конкретний суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10 лютого 2011 року "Харченко проти України", п.79.
Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості зміни на більш м`який запобіжний захід, тому клопотання слід задовільнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним ухвалою суду від 13 травня 2020р. розміром застави з покладеними на обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Що стосується заперечень обвинуваченого ОСОБА_10 щодо продовження строку тримання під вартою, зміни запобіжного заходу, то суд важає такі необгрунтованими та недоведеними.
На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовільнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк, який не може перевищувати 60 днів - до 15 січня 2022 року із визначеним ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13 травня 2020 року розміром застави та обов язками у разі внесення застави.
Копію ухвали для виконання негайно направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань №12, вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Коломийської окружної прокуратури.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1