ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/214/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003287 від 06.11.2021, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 197 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У січні 2022 року слідчий Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 за погодженням з процесуальним керівником, звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0003287 від 06.11.2021, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 197 КК України та у вимогах просив накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:955:00220). Заборонити проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, зміну її цільового призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:955:00220).
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку..
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. (ч. 2 ст. 171 КПК України).
Проте, з клопотання слідчого про арешт майна та доданих до нього документів не зрозуміло, який конкретно вид арешту майна слідчий просить застосувати у даному випадку оскільки мотивувальна та прохальна частини клопотання різняться між собою стосовно виниклої необхідності у застосовуванні заходів забезпечення кримінального провадження та містить різні вимоги, зокрема у прохальній частині: - про накладення арешту; - заборона проводити будівельні роботи, зміна її цільового призначення, разом з тим, не зрозуміло кому необхідно встановити такі обмеження відносно земельної ділянки. При цьому, у мотивувальній частині клопотання слідчим вказується лише необхідність у накладенні арешту визначеної земельної ділянки з забороною проведення будівельних робіт.
Всупереч п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено відповідне обґрунтування та правові (законні) підстави необхідності (мети) накладення арешту майна, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю власника майна.
Однак, слідчим не зазначено в клопотанні відомостей щодо власника майна, користувача (земельної ділянки) їх контактних даних (номерів телефонів, поштових адрес, адрес електронної пошти за наявності), з урахуванням визначених ст. 172 КПК України стислих строків розгляду слідчим суддею клопотання, що виключає надіслання повідомлення (виклику у судове засідання власника майна) та фактично позбавляє можливості дотримання вимог ст.ст. 22, 24-28, 172 КПК України.
Вказані підстави позбавляють слідчого суддю у повній мірі прийняти законне рішення у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню слідчому для усунення недоліків у строк 72 години.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити слідчому право на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003287 від 06.11.2021, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 197 КК України - повернути слідчому, встановивши 72-х годинний строк для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі, з моменту отримання її копії.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: