ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/761/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 проводячи судовий розгляд у кримінальному провадженні відомості про яке несено до ЄРДР за № 0003785 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
В судовому засідані 02.11.2021 року судом, в порядку ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, вчинення інших злочинів, незаконного впливу та потерпілу та свідків. Також прокурор звернув увагу суду на те, що ОСОБА_3 раніше судимий і обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України під час іспитового строку, ОСОБА_4 також раніше неодноразово судимий починаючи із 1999 року, що може свідчити про те, що обоє обвинувачених є схильними до вчинення кримінальних правопорушень.
Захисник ОСОБА_8 висловила думку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 бульш м`якого запобіжного заходу та зазначила, що прокурором не доведено ризиків на які він посилається. Засихисник ОСОБА_7 вважав за недоцільне продовжувати ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та висловив думку про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу оскільки останній тримається під вартою уже більше року, а тому ризики якщо і існували при обранні такого запобіжного заходу то на даний час вони значно зменшилися.
Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він визнає свою вину у вчиненні злочину який йому інкриміновано тому до нього може бути застосавано більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний захід, оскільки злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України він не вчиняв.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу суд виходить із наступного.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинувачених, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого їм злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, за формою вини є умисним, при доведенні провини за який обвинуваченим загрожує покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.
Також суд враховує інформацію про особу обвинувачених, їх вік, стан здоров`я, місце реєстрації, сімейний стан, характеристики, відсутність офіційного працевлаштування, попередні судимості.
Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий - 04.10.2018 року Дарницьким районним судом м. Києва за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачується у вчиненні злочину перебуваючи на іспитовому строці.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий 6 разів починаючи із 1999 року, за вчинення злочинів проти власності.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При вирішенні питання яке обговорюється, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченим та міра покарання, яка їм загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинення інших злочинів.
Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки обвинувачені розуміючи яке покарання їм загрожує у разі доведення вини, з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду, що унеможливить встановлення істинни у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.
Також продовжує існувати і ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які на даний момент не допитані в суді, на яких обвинувачені можуть незаконно впливати, враховуючи те, що у відповідності до ст.23 КПК Україним, суд може обгрунтовувати свої процесуальні рішення лише показаннями отримани безпосередньо в судовому засіданні.
Окрім цього, враховуючи попередні судимості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх характеристики та схильність до вчинення корисливих злочинів, а також відсутність постійного заробітку, а відповідно і джерел для існування, останні можуть продовжити злочинну діяльність.
Разом із тим, і на даному етапі судового розгляду, судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинувачених, які би переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинувачених.
Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинувачених під вартою.
Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів, тому суд вважає за необхідне визначити заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язків передбаченим КПК України у розмірі 45 400 гривень.

Окрім цього, беручи до уваги практику Європейського суд с прав людини, зокрема рішення «Кудла проти Польщі», «Гуртадо проти Швейцарії», «Гумматов проти Азербайджану», «Худобін проти Росії», «Сарбан проти Молдови», «Харченко проти України», суд наполегливо вимагає забезпечити належну охорону здоров`я обвинувачених шляхом надання їм адекватної медичної допомоги, і коли цього вимагає медичний стан, забезпечити регулярний і систематичний нагляд поряд із комплексною стратегією лікування, мета якої полягатиме не лише в реагуванні на симптоматичному рівні, а й у подавленні наявних в ув`язнених хвороб або недопущенні їх загострення, в тому числі обстеження та лікування поза межами СІЗО та допущення лікарів інших лікувальних закладів до обвинувачених в межах СІЗО.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206,291,314,315 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31.12.2021 року включно. Визначити заставу достатню для виконання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язків передбачених КПК України у розмірі 45 400 гривень для кожного. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_3 та/або ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати їх з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду. Роз`яснити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та застоводавцям, що у разі невиконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, застава буде звернена в дохід держави. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Суддя: