Єдиний унікальний номер № 285/683/21
Провадження № 1-кп/0285/427/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/683/21 0001386) по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гульськ, Новоград-Волинський район, Житомирська область, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючої, раніше судимої:

1) 30.05.2019 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ :
30 травня 2019 року ОСОБА_4 вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин. 15.07.2019 ОСОБА_4 перебуваючи у Новоград-Волинському міськрайонному відділі філії ДУ «Центру пробації» у Житомирській області, що розташовано за адресою: вул. Івана Франка 15-А, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, була ознайомлена з порядком і умовами відбуванням покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин, а також попереджена про наслідки ухилення від зазначеного покарання. Цього ж дня, ОСОБА_4 було видано направлення, за яким вона повинна з 16.07.2019 приступити до відбуття покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт у Киківській сільській раді Новоград-Волинського району, рішенням сільського голови Киківської сільської ради № 10-а від 16 липня 2019 року «Про виконання безоплатних громадських робіт» ОСОБА_4 прийнято для виконання безоплатних громадських робіт строком на 200 годин, згідно складеного графіку у Киківській сільській раді.
Після чого ОСОБА_4 виходила на роботу для відбування громадських робіт до Киківської сільської ради відпрацювавши 44 години, будучи належним чином ознайомленою з порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт, попередженою про наслідки ухилення від відбування зазначеного покарання.
Однак з 05.08.2019 по 30.08.2019 ОСОБА_4 не виходила на відбування кримінального покарання у виді громадських робіт згідно складеного графіку на серпень 2019 року без поважних причин. В період часу 02.09.2019 по 15.10.2019 остання з направленням не з`явилася до Стриївської сільської ради для відпрацювання залишеної кількості громадських робіт, тим самим ухилялася від відбування призначеного судом покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнала повністю, дала покази, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, викладеного вище, щиро розкаялася у скоєному. Пояснила, що на момент складення обвинувального акту дійсно не виконала покарання, а саме не відпрацювала у повному обсязі громадські роботи. Спочатку вона ходила до сільської ради, отримувала направлення, працювала на сільському кладовищі, але потім вже ні. Не виходила працювати тому, що свекруха (матір її співмешканця) сварилась на неї, що вона ходить працювати та нічого не робить вдома. Її син ОСОБА_5 , 2012 року народження, проживає з її матір`ю у сусідньому селі. Щиро кається у вчиненому. Наразі вже роботи відрацювала. Просить призначити покарання у виді штрафу.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченою не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченій роз`яснено. Наведене свідчить про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, знаходить доведеноювинність обвинуваченої ОСОБА_4 та її умисні дії, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченій, суд також враховує, що обвинувачена раніше судима за ч. 1 ст. 185 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, ухилилась від відбування покарання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, недостатньо приділяє часу вихованню сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з її матір`ю ОСОБА_7 , не працює, вину визнала, щиро розкаялася у вчиненому, на даний час повністю відбула покарання у виді громадських робіт.

Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді арешту або обмеження волі.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів буде досягнуто при призначенні покарання у виді арешту на строк в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався, в судовому засіданні прокурор не просив обрати запобіжний захід, тому суд не вбачає підстав для його обрання.
Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_4 винуватоюу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк один місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча :