Провадження № 1-кп/638/844/21
УХВАЛА
Іменем України

14 грудня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000666 від 16.02.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово не працюючий, уродженця с. Червоний прапор Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 органами досудового розслідування обвинувачується у тому, що він в 2018 році, точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, достовірно знаючи про те, що він ніколи не був працевлаштований в ПВКФ «Лоск» (), переслідуючи корисливі мотиви, діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел, надала свої анкетні дані та інформацію реєстраційного номеру облікової картки платника податків невстановленій в ході досудового слідства особі, тобто здійснила пособництво у підробленні офіційного документу - довідку про доходи, яку в подальшому він мав намір використати для укладання кредитного договору з метою отримання кредитних грошових коштів в AT «МЕГАБАНК» ().
Вказані дії ОСОБА_4 органом розслідування кваліфіковані як кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто співучасть у вигляді пособництва у підробці документа.
Крім того, ОСОБА_4 в жовтні 2018 року, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи завідомо підроблений документ - довідку про доходи, видану Приватною виробничо - комерційною фірмою «ЛОСК» () від 08.10.2018, відповідно до якої він працює на Приватній виробничо - комерційній фірмі «ЛОСК» () на посаді спеціаліста з фрезерування та монтажу скла і загальна сума його доходу за період з квітня 2018 по вересень 2018 становить 109 530грн (сто дев`ять тисяч п`ятсот тридцять гривень) 00 коп. На вказаному, підприємстві ОСОБА_4 ніколи не працював.
В подальшому ОСОБА_4 11.10.2018, знаходячись у приміщенні відділення банку № 150 AT «Мегабанк» (, зареєстрований Національним банком України, МФО 300001), розташований за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 39 умисно використав завідомо підроблений документ, шляхом надання кредитному представнику AT «Мегабанк» довідки про доходи, виданої приватною виробничо - комерційною фірмою «ЛОСК» () від 08.10.2018, відповідно до якої він працює на Приватній виробничо - комерційній фірмі «ЛОСК» () на посаді спеціаліста з фрезерування та монтажу і загальна сума його доходу за період з квітня 2018 по вересень 2018 становить - 109 530грн (сто дев`ять тисяч п`ятсот тридцять гривень) 00 коп., достовірно знаючи, що він у вказаному підприємстві на зазначеній посаді у визначений строк не працював. На підставі вищезазначеної довідки між AT «Мегабанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 156-165- 851-2-18-Г від 11 жовтня 2018 року, відповідно до якого він отримав кредит в розмірі 102 960,00 грн.
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 10/7/123СЕ-20 від 31.03.2020 у довідці про доходи, виданій 08.10.2018 за вих. 08/10-18, на ім`я ОСОБА_4 , зображення відбитку круглої печатки «ПРИВАТНА ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛОСК»» відтворене за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
Крім того, у вересні 2018 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи завідомо підроблений документ - довідку про доходи, видану Приватною виробничо - комерційною фірмою «ЛОСК» () від 08.10.2018, відповідно до якої він працює на Приватній виробничо - комерційній фірмі «ЛОСК» () на посаді спеціаліста з фрезерування та монтажу скла і загальна сума його доходу за період з квітня 2018 по вересень 2018 становить 109 530грн (сто дев`ять тисяч п`ятсот тридцять гривень) 00 коп. На вказаному підприємстві ОСОБА_4 ніколи не працював.
При цьому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, діючи з корисливих мотивів та не маючи наміру в подальшому повертати отримані в кредит грошові кошти прибув до відділення банку № 150 AT «МЕГАБАНК», розташоване за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 39.
ОСОБА_4 , перебуваючи у вищезазначеному відділенні АТ «МЕГАБАНКУ» для отримання грошового кредиту та не маючи наміру в подальшому повертати отримані у кредит грошові кошти надав представнику кредитної установи власні документи, а саме паспорт та ідентифікаційний код на своє ім`я та завідомо підроблену довідку, яку він отримав від, невстановленої в ході досудового слідства особи, про доходи з місця роботи, а саме приватною виробничо - комерційною фірмою «ЛОСК» () від 08.10.2018, відповідно до якої він працює на Приватній виробничо - комерційній фірмі «ЛОСК» () на посаді спеціаліста з фрезерування та монтажу скла і загальна сума його доходу за період з квітня 2018 по вересень 2018 становить - 109 530грн (сто дев`ять тисяч п`ятсот тридцять гривень) 00 коп. Відповідно до висновку судово- технічної експертизи документів № 10/7/123СЕ-20 від 31.03.2020 у довідці про доходи, виданій 08.10.2018 за вих. 08/10-18, на ім`я ОСОБА_4 , зображення відбитку круглої печатки «ПРИВАТНКА ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЛОСК»» відтворене за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку.
На підставі документів, які ОСОБА_4 , надав працівнику AT «МЕГАБАНК» таким чином ввівши останнього у оману , що нібито він офіційно працевлаштований на приватно виробничо - комерційну фірму «ЛОСК» () та отримує стабільний заробіток, між ним та AT «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 156-165-851-2- 18-Г від 11 жовтня 2018 року на отримання грошового кредиту в розмірі 102960,00 грн.
Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні відділенні банку № 150 AT «МЕГАБАНК», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 39, отримавши грошові кошти за укладеним кредитним договором в розмірі 102960,00 грн. не маючи в подальшому наміру повертати отримані в кредит грошові кошти покинув вказане відділення банку.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК
України, як заволодіння чужим майном або придбання права на
майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
Обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття щодо нього кримінального провадження за ч. 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання обвинуваченого.
Заслухавши думку учасників розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
В ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 по справі № 466/5490/17, суд касаційної інстанції висловив висновки щодо застосування норм права під час оцінки доводів касаційних скарг відносно того, що суди першої інстанції під час закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності послались лише на обвинувачення, пред`явлене органом досудового розслідування, проте не навели висновків, що таке діяння дійсно мало місце, містить склад злочину та обвинувачений винний у його вчиненні.
Верховним Судом у вказаних вище ухвалах зазначено, що враховуючи положення ч. 4 ст. 286 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний невідкладно розглянути клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України.
Враховуючи наведені вище висновки щодо застосування норм права, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для продовження дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів, встановлення наявності або відсутності події і складу кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_4 у його вчиненні.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, за вчинення яких передбачено найсуворіше покарання у виді обмеження волі.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце до та включно 11.10.2018 року, з часу їх вчинення минуло більше трьох років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Даних щодо ухилення ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду, а також вчинення ним нового кримінального правопорушення у суду немає.
За таких обставин суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати на залучення експерта.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
За приписами ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
З аналізу наведених положень закону вбачається, що КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на залучення експертів, виключно обвинувальним вироком.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 по справі № 598/1781/17 (пр. № 13-47кс20).
Таким чином, процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Крім цього, згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372, 376 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності за 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000666 від 16.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, закрити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням технічної експертизи документів № 10/7/123СЕ-20 від 31.03.2020, у розмірі 1099 грн 07 коп.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий