Справа № 570/2646/21
номер провадження 1-кп/570/289/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000150 про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирутин, Славутського району Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :

29 березня 2021 року, приблизно о 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті людини та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні кімнати будинку, за допомогою молотка, який тримав в правій руці, здійснив не менше дев`яти ударів в ділянку голови ОСОБА_6 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку середнього ступеня з уламковими втисненими імпресійними переломами лобної, тім`яної кісток справа зі сколами внутрішньої компактної речовини та зміщенням фрагментів у порожнину черепа до 2 мм, лінійним переломом луски скроневої кістки справа з переходом на піраміду справа з наявністю забійних ран в правій лобно-скроневій ділянці, в правій лобно-тім`яній ділянці, у волосистій частині правої лобно-скроневої ділянки, в правій тім`яно- потиличній ділянці, в ділянці волосистої частини лобної ділянки посередині, в тім`яній ділянці посередині, в лобній ділянці посередині, багатоуламкового перелому виличної дуги справа зі зміщенням та переходом на верхню щелепу справа з пошкодженням латеральної стінки правої орбіти з наявністю рани в правій щічно-виличній ділянці та масивною субапоневротичною гематомою скронево-вилично-буккальної ділянок справа з елементами підшкірної емфіземи, забійно-рваної рани правої вушної раковини з дефектом хряща, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Таким чином, ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 було своєчасно надано необхідну кваліфіковану медичну допомогу.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України визнає частково, а саме він визнає, що наніс ОСОБА_6 удари молотком, однак не визнає, що бажав настання її смерті, навпаки зазначає, що дуже добре відносився до потерпілої, вони зустрічались. Надав показання, що після спільного розпивання алкогольних напоїв, наніс ОСОБА_6 один удар молотком в щоку в той час, як вона лежала в ліжку і була вкрита одіялом, потерпіла сперечалася з ним і він наніс їй ще один удар молотком в голову. Молоток він взяв в сінях, де лежали всі інструменти, навіщо наніс удари пояснити не може, тому що був у нетверезому стані, а потерпіла з ним сперечалася ОСОБА_8 удари, пішов порати худобу, повернувшись, побачив, що потерпіла вся в крові та стіна в крові. Побіг до сусідки, щоб вона викликала швидку допомогу. Сусідка пропонувала викликати зранку, тому що вже пізно, та він настоював, щоб викликала відразу, тому що до ранку потерпіла може не дожити. Цивільний позов визнав частково.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в кінці березня 2021 року вона розпивала з обвинуваченим спиртні напої, він пішов додому, а потерпіла лягла в ліжко, через деякий час ОСОБА_7 повернувся і вдарив її молотком в голову, далі вона нічого не пам`ятає. Вказала, що не пробачила ОСОБА_7 те що він вчинив, просить застосувати до нього покарання у виді позбавлення волі на мінімальний, передбачений санкцією статті строк. Цивільний позов підтримала у повному обсязі .
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання, що обвинувачений є його батьком, йому відомо лише те , що впродовж близько двох років останній зустрічався з ОСОБА_6 , бувало ночував у неї разом з нею розпивав спиртні напої, під час цих зустрічей у батька неодноразово зникали гроші, мобільний телефон. 29 березня 2021 року свідку відомо, що його батько з ОСОБА_6 вже зранку вживали спиртні напої.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання, що в березні 2021 року ввечері до неї додому прийшов ОСОБА_7 , повідомив, що дуже побив ОСОБА_6 , вона може не дожити до ранку, попросив допомогти йому, викликати швидку допомогу. ОСОБА_6 лежала на ліжку, була з головою накрита одіялом, ОСОБА_7 відкрив одіяло, голова потерпілої була дуже розбита, вона була при свідомості, попросила її вкрити. Свідок викликала швидку допомогу і працівників поліції, а обвинувачений став збирати речі ОСОБА_6 , щоб її одягнути. Працівники поліції і швидка допомога приїхали швидко, потерпілу забрали в лікарню.
Окрім показань свідків, винність обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 30.03.2021 з ілюстративними таблицями (т.1 а.с. 15-25), згідно якого оглянуто житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , в спальній кімнаті якого на ліжку, штанах зеленого кольору, подушці, стіні було виявлено плями бурого кольору, а під ліжком виявлено молоток з нашаруванням речовини бурого кольору; протоколом проведення слідчого експерименту від 31.03.2021 (т.1 а.с.120-121), під час якого ОСОБА_7 детально розповів і показав як та за яких обставин наніс удари молотком ОСОБА_6 ; висновком експерта №400 від 11.05.2021 (т.1 а.с.148-150), згідно якого, на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , при огляді останньої виявлені та підтверджені тілесні ушкодження, які могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну 29.03.2021 та розглядаються в єдиному механізмі спричинення, так як розміщені в одній анатомічній ділянці (голова) і кожне із зовнішніх ушкоджень могло спричинити чи поглибити протікання забою головного мозку, тому в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим із застосуванням відеозапису від 08.06.2021 (т.1 а.с.293-297), під час якого потерпіла детально розповіла та показала, де та за яких обставин їй було нанесено ОСОБА_9 удари молотком; висновком експерта №400/Д-516 (т.1 а.с.309-312), згідно якого судово-медичні дані, встановлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 в частині механізму виникнення тілесних ушкоджень, в цілому не суперечать показанням даним нею при допиті та показанням ОСОБА_7 наданим при проведенні слідчого експерименту за його участю; висновком судово-психіатричного експерта №100/21 (т.1 а.с.262-266), яким встановлено, що ОСОБА_7 на момент вчинення інкримінованого йому діяння яким-небудь психічним захворюванням не страждав, у тимчасовому хворобливому стані не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час яким-небудь психічним захворюванням не страждає.
Наведені докази під час судового розгляду, в тому числі спосіб нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілій тілесних ушкоджень свідчать про умисний характер дій обвинуваченого.
Суд вважає, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні твердження ОСОБА_7 про те, що у нього не було жодного умислу вбивати потерпілу, як необґрунтовані та такі, що явно суперечать зібраним доказам і розцінюються судом як спроба обвинуваченого уникнути від передбаченої законом відповідальності за вчинений злочин .
Крім того, про цілеспрямованість дій обвинуваченого на протиправне позбавлення життя потерпілої ОСОБА_6 свідчать наявність в неї тілесних ушкоджень, що зафіксовано висновком експертизи №400 від 11.05.2021 (т.1 а.с.148-150). Таким чином заподіяна кількість ударів молотком та їх локалізація свідчить про наявність умислу ОСОБА_7 на вчинення умисного вбивства потерпілої. Нанесення цілеспрямовано дев`яти ударів молотком у голову потерпілої , тобто життєво важливий орган , за відсутності інших тілесних ушкоджень вказує на те , що обвинувачений мав намір саме на протиправне позбавлення життя потерпілої .
Оцінюючи показання обвинуваченого, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вина ОСОБА_7 у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, частково відшкодував, заподіяні злочином збитки. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.
Потерпілою - цивільним позивачем ОСОБА_6 подано цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, заподіяної злочином, у якому вона просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 14037 грн. 55 коп. майнової шкоди, заподіяної злочином та 100 000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином. В судовому засіданні потерпіла подала заяву про уточнення позовних вимог, оскільки потерпілій було відшкодовано вісім тисяч гривень майнової шкоди, вона просить стягнути з відповідача на свою користь, заподіяну кримінальним правопорушенням майнову шкоду у сумі 6937 грн. 55 коп., моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у справі у сумі 5000 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Заявлена потерпілою-цивільними позивачами моральна шкода підлягає задоволенню на підставі ст. 1167 ЦК України. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При цьому, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_6 , щодо стягнення моральної шкоди є завищеними та суд, керуючись вимогами розумності та справедливості, враховуючи ступінь глибини та тривалості душевних страждань потерпілої, характер, обстановку скоєного злочину, а також майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди у сумі 50 000 гривень.
Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків. Так, стаття 118 КПК України до процесуальних витрат відносить витрати на правову допомогу.
Згідно ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги, зокрема, представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.
Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтвердженні процесуальні витрати.
Згідно укладеного договору про накладення правничої (правової) допомоги від 02.04.2021 та додаткової угоди до договору від 02.04.2021, гонорар адвоката становить 5000 гривень, дані процесуальні витрати є підтвердженими і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_7 залишити попереднім - тримання під вартою, строк покарання рахувати з 30 березня 2021 року.
Зняти арешт, накладений ухвалами слідчих суддів від 30 березня 2021 року та 23 квітня 2021 року.
Речові докази по справі, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області - знищити, цифрові носії інформації залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заподіяну кримінальним правопорушенням майнову шкоду у сумі 6937 грн. 55 коп. (шість тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень п`ятдесят п`ять копійок), моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень) та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1