УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 191 100 000 009 53 від 24.11.2019 за ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту звернувся ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання його ініціатор зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2019 (справа № 761/45774/19) задоволене клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 та у кримінальному провадженні № 120 191 100 000 009 53 від 24.11.2019 накладений арешт на автомобіль «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки транспортний засіб зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тому визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Водночас, на думку ініціатора клопотання, подальше застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження втратило свою актуальність, оскільки необхідні слідчі дії з вказаним автомобілем проведені, подальше утримання транспортного засобу органом досудового розслідування суттєво порушує права власника.

У зв`язку з цим, заявник просив скасувати арешт зазначеного транспортного засобу.

У судове засіданні власник майна не прибув.

Слідчий СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_5 подав заяву, у якій просив здійснити розгляд клопотання власника майна за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення цього клопотання, оскільки необхідні експертизи з автомобілем проведені.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.
Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

У контексті клопотання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей, предметів, документів, а також їх подальше утримання органом досудового розслідування.

Так, процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

У силу ст. 9 КПК при виконанні вказаного вище обов`язку слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, статтею 8 КПК наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом безпосереднього застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, та зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2019 (справа № 761/45774/19) у кримінальному провадженні № 120 191 100 000 009 53 від 24.11.2019 накладений арешт на автомобіль «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , оскільки вказане майно є предметом злочину, тобто у силу ст. 98 КПК є доказом у кримінальному провадженні.
Зазначене кримінальне провадження порушене за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля «Фольксваген», який мав на собі сліди зіткнення, тобто сліди вчиненого кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим, вказаний автомобіль визнаний доказом у кримінальному провадженні.
Водночас, як вбачається з заяви слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_6 від 12.10.2021 у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки необхідні експертні дослідження з автомобілем проведені, тому орган досудового розслідування не заперечує проти скасування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

З наведеного витікає, що актуальність збереження вказаного речового доказу шляхом накладення на нього арешту відсутня.
Згідно з ч. 1 ст.174 КПК арешт майна може бути скасований у разі, коли буде доведено, що у подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.

Таким чином, вищенаведене доводить, що на теперішній час потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відсутня, оскільки подальше перебування майна під арештом не відповідає наведеній у ст. 170 КПК меті та завданню його застосування, що вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б усунуло спричинені негативні наслідки та відновило права власника.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2019 (справа № 761/45774/19) у кримінальному провадженні № 120 191 100 000 009 53 від 24.11.2019 за ч. 2 ст. 286 КК України на автомобіль «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 ,скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1