Справа № № 585/1842/18
Номер провадження 1-кп/585/38/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
29 листопада 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали об`єднаного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.289 КК України
В С Т А Н О В И В:

Роменським міськрайонним судом Сумської області здійснюється судовий розгляд вищезазначеного об`єднаного кримінального провадження.

Прокурором у судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту, яке обґрунтовується даними про його особу, а саме його віком, сімейним станом, відсутності будь-яких стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжний заходам запобігти ризикам у кримінальному провадженні, обставини учинених ним кримінальних правопорушень та імовірну тяжкість покарання, що свідчить про подальше існування ризиків згідно ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого, думку якого підтримав обвинувачений, частково заперечували з приводу заявленого клопотання, зважаючи на те, що ОСОБА_4 бажає працевлаштуватись, оскільки має заробляти кошти на своє утримання, а тому просили продовжити дію запобіжного заходу лише у нічний час.

Суд, враховуючи наведені вище обставини, заслухавши думку учасників судового розгляду та вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 18.08.2021 року щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням переліку обов`язків згідно ч.5 ст. 194 КПК України.

Надалі такий запобіжний захід було продовжено відповідною ухвалою Роменського міськрайонного суду від 07.10.2021 року, строком дії до 06.12.2021 року.

Окрім іншого, ухвалою суду від 21.10.2021 року, було призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439 від 07.08.2021 року), а також об`єднано в одне провадження кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (справа №585/1842/18), з кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України (справа № 585/2459/21).
При цьому судом враховується правова позиція в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції, а тому такий запобіжний захід, не зважаючи на відсутність у національному законодавстві спеціальної норми щодо продовження строку домашнього арешту в ході судового розгляду кримінального провадження, підлягає періодичній перевірці у порядку, визначеному ст. 331 КПК України.
Так, під час розгляду клопотання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи існують на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України), чи є обґрунтованою підозра.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Під час розгляду у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого чинним кримінальним кодексом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
При цьому суд також бере до уваги, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вже перебувала в місцях позбавлення волі, а отже усвідомлює невідворотність покарання у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого ним злочину та розуміє, що відносно нього може бути застосоване судом покарання у виді позбавлення волі, ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим суд застосовував відносно нього примусовий привід, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше судимий за злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, був звільнений умовно-достроково від відбування покарання, проте на шлях виправлення не став і протягом кількох років знову вчинив ряд умисних злочинів проти власності та проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що характеризує його як особу, схильну до вчинення інших кримінальних правопорушень.
Крім того, ОСОБА_4 ніде не працює, тобто забезпечити своє існування не має можливості, сім`ї не має, що свідчить про відсутність в останнього усталених соціальних зв`язків та вказує на його посередню репутацію.
Таким чином, є об`єктивні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки розуміє, що не зможе уникнути реального покарання за вчинений ним злочин.
Згідно пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися віл органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість, для запобігання вищезазначених ризиків, застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж просить прокурор у поданому клопотанні.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин встановлених під час розгляду клопотання, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки вони не забезпечать належної поведінки ОСОБА_4 .
Тому суд вважає, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, відносно ОСОБА_4 слід обрати міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків: заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю; прибувати до суду за кожною вимогою прокурора або суду; здати на зберігання до відповідного територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Крім того суд не знаходить підстав для зміни порядку виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту. А саме визначення дії запобіжного заходу у нічний час доби, на чому наполягала сторона захисту, оскільки достатніх відомостей про наявність у ОСОБА_4 певної професії, досвіду, освіти, або можливості працевлаштування - суду наведено не було.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 194, 196, 199, 200, 331, 350, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, яким заборонити обвинуваченому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжити відносно ОСОБА_4 дію додатких обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме :

- прибувати за першою вимогою до прокурора або суду

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

Строк дії ухвали про продовження домашнього арешту та дії обов`язків за ч.5 ст. 194 КПК України визначити до 27 січня 2022 року.

Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили із моменту її винесення і підлягає негайному виконанню.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7