Справа №489/5605/21
Провадження №1-кс/489/1670/21
УХВАЛА
іменем України

18 жовтня 2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000448, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Котляреве Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, раніше не судимого, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

За змістом клопотання ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 18.08.2021 року приблизно о 01:10 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на перетині вул.Садова та Пушкіна в с.Котляреве Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, зустрів ОСОБА_7 та раніше знайому ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_7 через ревнощі до ОСОБА_8 , раптово бризнув із газового балону, який він утримував у лівій руці в обличчя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , від якого вони тимчасово втратили можливість бачити. Після чого ОСОБА_6 продовжуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , розуміючи небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, утримуючи потерпілого лівою рукою за потилицю, дістав з кишені ніж, який постійно носив з собою та утримуючи його в правій руці наніс ОСОБА_7 один удар в шию зліва. В цей час ОСОБА_7 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 та збереження свого життя схопив лівою рукою за лезо ножа, намагаючись витягнути його з шиї та перешкоджаючи останньому заглибити ніж. Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії направлені на заподіяння смерті ОСОБА_7 , вирвав ніж, який лівою рукою за лезо тримав потерпілий, та наніс йому удар в область лівої пахвової області. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження, у вигляді: різаної рани шиї, різаної рани лівої пахвової області та різаної рани лівої кисті з пошкодженням суглобу 2 пальця. Після вказаних дій, ОСОБА_6 , вважаючи, що виконав всі дії, які є необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_7 , побоюючись бути затриманим на місці вчинення кримінального правопорушення з місця вчинення злочину зник. Проте, злочин не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілого з вказаними тілесними ушкодженнями було доставлено до лікарні де надано невідкладну допомогу та збережено життя.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16.09.2021 року продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.10.2021 року.
Постановою заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 08.10.2021 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 19.11.2021 року.

Слідчим 13 жовтня 2021 року подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав того, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків не зменшилися та не відпали. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою у клопотанні взагалі відсутній.
Відповідно до ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За змістом пункту 20-5 розділ ХІ КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження, зокрема під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На день подання прокурором клопотання пунктом 1 постанови КМУ від 9 грудня 2020 року №1236 було установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Закон України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким пункт 20-5 розділ ХІ КПК України викладено в редакції із зазначенням абзацу щодо строку подання клопотання про продовження строку тримання під вартою, набрав чинності 23 квітня 2020 року, а вказаний абзац через десять днів після набрання законом чинності.

Таким чином, 13 жовтня 2021 року слідчим проігноровано норми КПК України, які діють вже майже півтора року, і клопотання про продовження строку тримання під вартою подано пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто 19 жовтня 2021 року, а отже порядок його подання порушено.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З тих підстав, що будь-які листи чи роз`яснення судів вищих інстанцій, у тому числі ліквідованих, не є джерелом права, судом не враховується при розгляді клопотання слідчого пункт 18 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», за змістом якого клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням із прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Якщо ж таке клопотання подане пізніше, воно вважається поданим із порушенням процесуальних строків. Слідчий суддя, суд у такому випадку, приймаючи клопотання до розгляду, зобов`язаний порушити питання про відповідальність слідчого, прокурора, який порушив процесуальний строк, перед органами, які уповноважені притягати його до дисциплінарної відповідальності (наприклад, перед прокурором вищого рівня).

За змістом ст.113 КПК України процесуальними строками є встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею чи судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Аналіз положень ст. 113 КПК України, ч.1 ст. 199 КПК України та пункту 20-5 розділ ХІ КПК України дає підстави стверджувати те, що строк звернення до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою є процесуальним строком, який розпочинає свій перебіг із моменту постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і закінчується за десять днів до закінчення дії цієї ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

За змістом ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Відповідно до цієї норми закону умовами поновлення пропущеного строку є наявність клопотання заінтересованої сторони та наявність поважних причин пропуску цього строку, тобто питання про поновлення пропущеного строку може бути порушене судом виключно у випадку наявності про це клопотання заінтересованої сторони, у якому повинні бути наведені причини пропуску цього строку.

Подавши клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 із порушенням передбаченого пункту 20-5 розділ ХІ КПК України строку слідчим не було подано клопотання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Ані главою 7, ані параграфом 1 глави 18 КПК України не урегульоване питання щодо дій суду у випадку надходження клопотання про продовження строку тримання під вартою із порушенням строку, передбаченого пункту 20-5 розділ ХІ КПК України та відсутністю клопотання про поновлення цього строку.

Виходячи з логічного тлумачення ст.199 КПК України суд може або продовжити запобіжний захід, або відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

За змістом п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Кац та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Частиною 3 ст.199 КПК України не передбачено, що її пункти 1 та 2 є альтернативними, тому продовження запобіжного заходу можливе лише за сукупності зазначених у них обставин.

Враховуючи, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України і відповідно прокурор не може довести обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки клопотання взагалі таких обставин не містить і значить такі обов`язкові обставини відсутні, а слідчим також порушено строк подання клопотання про продовження запобіжного заходу, чим проігноровано вимоги ст.ст.7, 9, п.20-5 розділу ХІ КПК України, таке недотримання стороною обвинувачення чітких процесуальних норми є істотним і не може бути узаконено судом, навіть з огляду на тяжкість кримінального правопорушення чи кількість днів пропуску строку, тому у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки пропущений строк на його подання і відсутні обставини, які б перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.
Керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.7, 9, 199, п.20-5 розділу ХІ КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя