Дата документу 08.12.2021 Справа № 554/5123/21
Справа 554/5123/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2021 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру, -

В С Т А Н О В И В :

03.12.2021 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 30.11.2012 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою посилається на положення ст.303 КПК України та обґрунтовує її тим, що слідчим СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 08.07.2021 року було повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000105 від 30.11.2012 року. При цьому, скаржник посилається на необґрунтованість, незаконність та безпідставність повідомлення про підозру, зокрема зазначав, що процес ( порядок) здійснення повідомлення про підозру та відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру ОСОБА_3 були порушені, так як ОСОБА_3 є людиною похилого віку, 85 років, у силу віку, він не все розуміє. Однак, слідчий ОСОБА_7 використовуючи похилий вік ОСОБА_3 , дав йому документи та сказав йому поставити свої підписи. ОСОБА_3 невідомо коли було складено повідомлення про підозру, який зміст самого повідомлення про підозру, йому не було роз`яснено права та обов`язки підозрюваного. Більше того, його було не забезпечено захистом його прав шляхом надання йому можливості обрати належного захисника, якому він довіряє.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав наведених у ній.

Адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним в скарзі.

Прокурор заперечувала щодо скарги.

Заслухавши доводи сторін судового розгляду, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положеньст. 303 ч.1 КПК Українина досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогамистатті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першоїстатті 284 цього Кодексу.

З аналізу положень статей 276, 278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

-неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру;

-порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру;

-необґрунтованість підозри.

Як убачається з матеріалів скарги, слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 08.07.2021 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000105 від 30.11.2012 року.

Так, главою 22 КПК України регламентовано порядок повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру - ст. 277 вказаного закону.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати про те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозрускладається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містититакі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правовакваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначеннямстатті (частинистатті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислийвикладфактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числізазначення часу, місця його вчинення, а також іншихсуттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (стаття 278 КПК України).

Повідомлення про підозру є процесуальною дією органу досудового розслідування, яка полягає, зокрема, у отриманні органом досудового розслідування за його доводами достатнього обсягу доказового матеріалу для повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Крім того, орган досудового розслідування, окрім належного складення повідомлення про підозру, зобов`язаний дотриматися вимог процесуального закону щодо належного вручення особі повідомлення про підозру.

Враховуючи вимоги чинного процесуального закону щодо повноважень слідчого та прокурора на досудовому розслідуванні, а також зважаючи на закріплені КПК України повноваження слідчого судді на етапі досудового розслідування в рамках кримінального провадження, можна дійти висновку, що підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання особи такою, що не набула статусу підозрюваного, є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Зазначені вимоги закону слідчим не були дотримані в повному обсязі, що встановлено судом під час перегляду відеозапису про проведення процесуальної діїї слідчим, а саме процес оголошення ним підозри ОСОБА_3 .

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінкиотриманихслідством доказів та порядку їх отримання, даватиоцінкузібранимдоказам з точки зору їх допустимості, а без такоїоцінкивисновок щодо обґрунтованостіповідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимиминалежитьвиключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначенняпоняття "обґрунтована підозра" як існуванняфактів або інформації, які можуть переконатиоб`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.07.2011), оцінитилишедостатністьзібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічністьпроведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуваннідостатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Отже, на слідчого покладено безумовний обов`язок роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника (ч. 2 ст. 20 КПК). Тобто не роз`яснення слідчим прав та обов`язків підозрюваного під час вручення повідомлення про підозру тягне за собою порушення засад публічності та забезпечення права на захист що є істотним порушенням вимог КПК.

Оголошення підозри було здійснено слідчим під відеозапис в присутності підозрюваного та у відсутність його захисника, однак нормами КПК України не передбачено такої процесуальної дії в усному порядку, навіть з відеофіксацією такої дії.

А отже, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим було порушено визначений нормами КПК України порядок здійснення повідомлення про підозру.

Відповідно до ст. 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства. Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч. 1 ст. 3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певного особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980р., скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982Р, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982р.) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного».

Слідчим суддею під час розгляду даної скарги встановлено обставини, що підтверджують процесуальні порушення порядку передбаченого ст. 8, 9, 42, 276 - 278 КПК України щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 , що у свою чергу тягне за собою скасування такої підозри.

Отже, слідчому судді не надано доказів належного виконання слідчим вимог ст.278 КПК України щодо вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру, а навпаки в ході судового засідання та дослідження час дослідження відеозапису вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 вбачається, що було грубо порушено право на захист, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та в силу похилого віку має фізичні вади поганий слух та зір, що є ще однією самостійною підставою для обов`язкової участі захисника. На відеозаписі явно видно, що він не зовсім розуміє, що відбувається, розписується де йому вказує слідчий, який до того ж не повністю оголосив та роз`яснив суть пред`явленого обвинувачення та не повністю роз`яснив його права, а лише вибірково.

Такі порушення є істотними, оскільки порушують порядок складання повідомлення про підозру відповідно до вимог ст. 277 КПК України та здійснення повідомлення про підозру у відповідності до вимог, зазначених в ст.ст. 278,279 КПК України, який передбачає обов`язок слідчого або прокурора здійснити роз`яснення прав підозрюваному, які передбачені ст. 42 КПК України, що вочевидь обумовлює скасування таких повідомлень про підозру.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що при повідомленні підозрюваного ОСОБА_3 про підозру 08.07.2021 за ч. 1 ст. 191 КК України не було дотримано порядку складання та вручення повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 303 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру - задовольнити.
Скасувати повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 08 липня 2021 року яким повідомлено ОСОБА_3 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України ( в редакції Закону від 01.09.2001), тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали проголошено 10.12.2021.
Слідчий суддя ОСОБА_1