УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в порядку ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021 року до Київського районного суду м.Одеси в порядку ст.303 КПК України надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

20 жовтня 2021 року, тобто в день надходження скарги до суду та проведення автоматичного визначення слідчого судді, по скарзі адвоката ОСОБА_3 було відкрите провадження та розгляд скарги призначено на 23 жовтня 2021 року об 11 годині 40 хвилин.

Судове засідання 23.10.2021 року було відкладено на 01.11.2021 року на 15 годину 50 хвилин, про що належним чином було за мобільним номером телефону НОМЕР_1 повідомлено адвоката ОСОБА_3 відповідно до телефонограми, складеної секретарем судового засідання.

Однак, в судове засідання, призначене на 01.11.2021 року о 15 годині 50 хвилин скаржник не з`явилась, надавши заяву про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із чим судове засідання було відкладено на 08.11.2021 року об 11 годині 40 хвилин.

Відповідно до телефонограми від 01.11.2021 року секретарем судового засідання у телефонному режимі за мобільним номером телефону НОМЕР_1 повідомлено адвоката ОСОБА_3 про час та місце проведення судового засідання, призначеного на 08 листопада 2021 року о 11 годині 40 хвилин.

Однак, адвокат ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 08.11.2021 року не з`явилась, надавши заяву про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із чим судове засідання було відкладено на 16.11.2021 року о 15 годині 50 хвилин.

Відповідно до телефонограми від 08.11.2021 року секретарем судового засідання у телефонному режимі за мобільним номером телефону НОМЕР_1 повідомлено адвоката ОСОБА_3 про час та місце проведення судового засідання, призначеного на 16 листопада 2021 року о 15 годині 50 хвилин.

Однак, адвокат ОСОБА_3 в судове засідання 16.11.2021 року також не з`явилась, будь-яких заяв про відкладення розгляду скарги, або повідомлення про поважні причини неприбуття в судове засідання не подала.

За вказаних обставин, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.8 ст.135 особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Тобто, судом було вжито всіх заходів для належного повідомлення скаржника про дати, час та місце проведення судових засідань з розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, з метою розгляду скарги в строки, встановлені ч.2 ст.306 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Дослідивши скаргу та матеріали судового провадження, суддя зауважує на тому, що адвокат ОСОБА_3 повідомлялась про час та місце розгляду її скарги у встановленому КПК України порядку, зокрема в порядку, передбаченому ч.8 ст.135 КПК України, з урахуванням строку розгляду скарги, встановленому ч.2 ст.306 КПК України.

Однак, на думку слідчого судді, сама поведінка скаржниці, яка є обізнаною про строки розгляду її скарги судом, вказує на небажання приймати участь в судовому засіданні з розгляду її скарги, а лише затягує строк розгляду скарги, встановлений діючим законодавством.

Слідчий суддя зазначає, що, ЄСПЛ у своєму Рішенні по справі «Смірнова проти України» в п.68 вказав, що «Суд зауважує, що заявниця безсумнівно була відповідальною за ряд затримок. Він зазначає, що протягом розгляду, який ще триває, заявниця п`ять разів просила перенести слухання і щонайменше тридцять разів не з`явилася до суду. Суд вважає аргументи заявниці про те, що слухання проводилися в місті, яке знаходиться далеко від місця її проживання, непереконливими. Суд зазначає, що, подаючи свій позов, заявниця була добре обізнана про звичайні обов`язки та незручності, які пов`язані з участю в цивільному провадженні».

Тобто, ЄСПЛ у своєму Рішенні вказав на поведінку заявниці, як одного з критеріїв тривалого розгляду справи судом та порушення розумних строків розгляду справи, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та матеріали судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Зважаючи на той факт, що участь скаржника при розгляді даної категорії справ є обов`язковою, однак остання, будучи повідомленою у встановленому діючим КПК порядку про дату та час розгляду скарги, в судове засідання не з`являлась, слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати чи підтримує скаржниця на сьогодні свою скаргу та розглянути скаргу по суті.

Слідчий суддя зазначає, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі неявки в судове засідання з розгляду скарги скаржника.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

П.15 ч.1 ст.7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, виходячи з аналізу загальних засад кримінального процесуального законодавства можна зробити висновок про те, що неявка без поважної причини скаржника, свідчить про фактичне не підтримання заявленої ним скарги, та не доведення викладених у скарзі обставин, що в свою чергу має оцінюватись як підстава для відмови у задоволенні такої скарги не вирішуючи скарги по суті.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що скаржниця неодноразово в судове засідання не з`явилася, що таким чином свідчить про не підтримання останньою заявленої скарги, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 слід відмовити, не вирішуючи скарги по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 поданої в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність прокурора відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1