Провадження № 11-сс/4820/534/21
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Третього СВ СУ ТУ ДБР у місті Хмельницькому ОСОБА_8 від 13 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000329.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 серпня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_6 та скасувати постанову СУ ТУ ДБР в місті Хмельницькому від 13 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000329 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а матеріали кримінального провадження №0000329 від 17 січня 2019 року направити прокурору для організації подальшого досудового розслідування.

Уважав, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються матеріалами кримінального провадження та мотивами прийнятого рішення слідчим.

Так, на його думку, посадовими особами Рівненського СІЗО складено та надано до суду завідомо підроблений документ, а саме Акт від 12 червня 2017 року за підписом чергового помічника начальника Рівненського СІЗО ОСОБА_9 , молодшого інспектора відділу режиму охорони ОСОБА_10 та начальника конвою ОСОБА_11 про те, що нібито ОСОБА_12 відмовився їхати з конвоєм в зал судових засідань, мотивуючи це поганим самопочуттям.

Далі, на підставі вказаного рішення слідчий суддя Рівненського міського суду 12 червня 2017 року прийняв рішення проводити судовий розгляд клопотання щодо повторного арешту на автомобіль марки «Мерседес Бенц Е-350» д.н.з. НОМЕР_1 , чим були грубо порушені права ОСОБА_6 , в тому числі на захист та справедливий судовий розгляд.

Зазначав, що вказаний документ є підроблений, оскільки факти вказані в ньому не відповідають дійсності.

Так, у вказаний день про судове засідання ОСОБА_12 не знав та не був повідомлений, до того ж він не міг відмовитись їхати з конвоєм в судове засідання, оскільки в той день каретою швидкої допомоги був доставлений із ІНФОРМАЦІЯ_1 з діагнозом гіпертонічний криз.

В даному випадку Акт від 12 червня 2017 року про те, що ОСОБА_12 відмовився їхати до Рівненського міського суду є офіційним документом, оскільки на підставі цього документа суд прийняв рішення проводити засідання за його відсутності. Тобто, цим актом нібито зафіксовано факт який спричинив наслідки правового характеру і був використаний як доказ у правозастосовній діяльності, який був складений і завірений повноважними особами органів державної влади.

Тому проведення досудового розслідування неповно, без всебічної та об`єктивної перевірки викладених в заяві про вчинення злочину є в свою чергу порушенням вимог ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Установлено, що ОСОБА_12 звернувся в порядку ст.303 КПК України до слідчого судді хмельницького міськрайонного суду із скаргою на постанову слідчого від 13 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000329.

В обґрунтування скарги зазначав, що постанова є незаконною, прийнятою передчасно і з порушеннями норм КПК України. Уважав, що в ході досудового розслідування не з`ясовані всі фактичні обставини, які мають значення для провадження.

Так, наявні достатні докази, що Акт від 12 червня 2017 року про відмову ОСОБА_6 їхати з конвоєм до Рівненського міського суду на розгляд клопотання про накладення арешту на майно являється підробленим, оскільки йому про судове засідання відомо не було і він в цей час знаходився в лікувальному закладі.

На думку скаржника рішення слідчого прийняте на підставі показань осіб, які заінтересовані в результатах досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів, слідчими ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000329 від 17 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України щодо можливої підробки акту, складеного 12 червня 2017 року працівниками Рівненського СІЗО.

В ході досудового розслідування здійснено процесуальні дії, а саме: допитано в якості потерпілого ОСОБА_13 ; свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

Окрім того, органом досудового розслідування отримані і досліджені документи, які стосуються відмови ОСОБА_6 від конвоювання до зали судового засідання і направлення його до медичного закладу.

За результатами проведеного досудового розслідування слідчим ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 13 січня 2020 року винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000329 у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Рівненського СІЗО складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Вказане рішення мотивоване тим, що за результатами проведеного досудового розслідування не встановлено достатніх даних, які б свідчили про службове підроблення, вчинене службовими особами Рівненського СІЗО.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Слідчий суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку, який відповідає фактичним обставинам провадження та прийняв вмотивоване рішення.

Колегія суддів вважає, що зазначене спростовує доводи скаржника про незаконність постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах провадження, усі зазначені доводи ОСОБА_6 (у скарзі), адвоката ОСОБА_7 (у апеляційній скарзі) перевірені слідчим суддею місцевого суду та колегією суддів апеляційного суду.

Не встановлено, а скаржником не зазначено, в чому саме полягає неправомірність постанови слідчого про закриття кримінального провадження та її передчасність.

Доводи щодо необґрунтованого закриття кримінального провадження, не заслуговують на увагу.

Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах справи.

В ході розгляду скарги ОСОБА_6 не знайдено підтвердження фактам порушення вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Істотних порушень вимог положень КПК України, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відтак, підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду не має.

Керуючись ст.ст.303, 405, 407, 418, 419, 422, 423, 424, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 13 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000329, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4