Провадження №1-кп/523/440/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0004801 від 15.10.2018р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та клопотання сторони захисту про закриття кримінального у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України,-

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

За змістом обвинувального акту, 14.10.2018 року приблизно о 20:30 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді оперуповноваженого 5 відділу управління оперативної служби ГУНП в Одеській області, у позаробочий час, керуючи технічно справним автомобілем марки «Audi А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовської реєстрації), рухаючись по проїзній частині вул. Семена Палія з боку вул. Ак. Заболотного в напрямку вул. Паустовського у м. Одесі, наближаючись до регульованого перехрестя, позначеного дорожнім знаком 5.18 "Напрямок руху по смузі", порушуючи у сукупності вимоги п.п.1.5, 2.3 «б», 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме діючи з необережності, будучи неуважним, не вживши своєчасних заходів щодо зменшення швидкості свого руху до безпечної, не врахувавши зміну дорожньої обстановки, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись зі швидкістю не менше 101 км/год., яка перевищує встановлену у населених пунктах швидкість руху не більше 50 км/год., не надав перевагу у русі велосипедисту ОСОБА_7 , який керував велосипедом марки «Crosser» у попутному напрямку, тим самим допустив наїзд на потерпілого.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 відповідно висновку судово-медичної експертизи були спричинені тілесні ушкодження у вигляді заритої черепно-мозкової травми, до складу якої входить крововилив під тверду мозкову оболонку, що ускладнилося здавленням головного мозку, множинні переломи мозкового та лицьового відділу черепа, також перелому правої плечової кістки, переломів обох кісток лівої гомілки, які за критерієм небезпеки для життя відповідно «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані з правовою кваліфікацією за ознаками, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У ході судового засідання захисником ОСОБА_4 діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 було заявлене клопотання про закриття кримінального провадження за підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або частиною другої статі 284 цього Кодексу, обґрунтовуючи тим, що 27.02.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2019 року був продовжений строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 27.07.2019 року

Проте, обвинувальний акт складений та затверджений прокурором, який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, а саме прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_8 - 27.11.2019 року, при цьому дата фактичного надходження обвинувального акту до суду 5.12.2019 року, тобто більш ніж через чотири місяці, тобто поза межами строку досудового розслідування, визначеного п.4 ч.3 ст.219 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження, а саме реєстру матеріалів досудового розслідування слідує, що строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, не продовжувався, тому на думку захисника, враховуючи приписи п.5 ч.1 ст.3, ч.1 ст.219, п.4 ч.3 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню з урахуванням даних реєстру досудового розслідування закінчився 27.07.2019 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку захисника та просив закрити дане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за можливе задовольнити клопотання сторони захисту.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , які фактично не заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту, захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого, які наполягали на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що клопотання захисту вмотивоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.

Так, за змістом ст.284 ч.7 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5,6,7,8,9,10 частини першої ст.284 КПК України виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Частиною 1 ст.219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Як слідує з п.4 ч.3 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців.

У відповідності до ч.5 ст.219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження, що передбачено п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 27.02.2019 року (розділ І п.38 реєстру матеріалів досудового розслідування), тобто досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0004801 від 15.10.2018р. повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч.2 ст.283 КПК України, які зобов`язують сторону обвинувачення у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2019 року був продовжений строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 27.07.2019 року (розділ ІІ п.19 реєстру матеріалів досудового розслідування), при цьому відомості про зупинення кримінального провадження відсутні, а обвинувальний акт надійшов до Суворовського районного суду м. Одеси 5.12.2019 року, що підтверджується вхідним реєстраційним номером канцелярії суду.

Висновок суду щодо не продовження строку досудового розслідування ґрунтується на підставі реєстру матеріалів досудового розслідування, який згідно ст.291 КПК України є обов`язковим додатком до обвинувального акта. З даного реєстру вбачається порушення органом досудового розслідування вимог діючого законодавства.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

Оскільки приписи п.5 ч.1 ст.3, ч.1 ст.219 КПК України пов`язують закінчення строку досудового розслідування з днем звернення до суду з обвинувальним актом, враховуючи, що строк досудового розслідування закінчився 27.07.2019 року, фактичне надходження обвинувального акту до суду є 5.12.2019р., тобто відбулося поза межами строку досудового розслідування, визначеного п.4 ч.3 ст.219 КПК України.

У зв`язку з викладеним суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст.28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно вимог ч.2 ст.28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Зі змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 інкримінований злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України; специфіка процесуальних дій та процесуальних рішень, проведених органом досудового слідства є не складною, та як вбачається висновки експертиз були отримані у січні 2019р., свідки були допитані у жовтні 2018 року, що, на думку суду, вказує на відсутність у сторони обвинувачення об`єктивних перешкод у дотриманні строків, визначених п.5 ч.1 ст.3, ч.1 ст. 219, п.4 ч.3 ст. 219, ч. 1 та п. 3 ч.2 ст. 283 КПК України.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 13.10.2020р. (провадження №51-4930ск20), дійшов висновку, що обвинувальний акт у будь якому випадку має бути складений та затверджений в межах строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК України; про те, що повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування помилково ототожнюються стороною обвинувачення із самим фактом завершення досудового розслідування; про те, що звернення до суду з обвинувальним актом має відбутися до спливу строків, визначених ст.219 КПК України.

Разом з цим чинне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу, дана позиція викладена в постанові Верховного суду за №556/1381/18 від 28.05.2020 року.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, зваживши, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження з 27.07.2019 року був продовжений, встановивши, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину за необережності у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, до яких розповсюджується дія п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, і строк досудового розслідування, передбачений ст.219 КПК України по кримінальному провадженню закінчився, що обвинувальний акт направлено до суду вже після спливу строків досудового розслідування, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за підстав, передбачених п.10 ч1 ст.284 КПК України.

Крім цього, суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 була надана позовна заява про стягнення на його користь з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди у розмірі 83596,58 гривень, морального збитку у сумі 500 тис. гривень та додаткові витрати пов`язаних з каліцтвом в розмірі мінімальної заробітної плати щомісяця, починаючи з 25.02.2019р. до 25.02.2021р., а також судові витрати.

Однак, відповідно положень ст.ст.128, 129 КПК України вищезазначений цивільний позов не підлягає вирішенню по суті, у зв`язку з прийнятим судом рішенням щодо закриття кримінального провадження, тому суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 залишити без розгляду, разом з цим роз`яснити потерпілій стороні положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Також вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування здійснювалось залучення експертів для проведення автотехнічних експертиз, загальна сума витрат яких складає 9867 гривень (1287грв., 8580грв.)

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Виходячи з положень ст.124 КПК України, стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів можливе лише при ухваленні обвинувального вироку, а в даному випадку судове рішення викладене у формі ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку з чим суд вважає за можливе вказані в обвинувальному акті судові витрати віднести на рахунок держави.

Таким чином, керуючись, ст.ст.124, 128, 219, п.10 ч.1 ст.284, 369-372, 395 КПК України, суд, -

Постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за №0004801 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2018 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України закрити на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення на його користь з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди у розмірі 83596,58 гривень, морального збитку у сумі 500 тис. гривень та додаткові витрати пов`язаних з каліцтвом в розмірі мінімальної заробітної плати щомісяця, починаючи з 25.02.2019р. до 25.02.2021р., а також судові витрати - залишити без розгляду за підстав викладених в мотивувальній частині ухвали.

Процесуальні витрати у загальній сумі 9867 гривень, пов`язаних із залученням експертів для проведення судових експертиз під час досудового розслідування компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1