Справа № 344/3288/22
Провадження № 1-кс/344/1464/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 12.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що 11 лютого 2022 року, близько 21 год 00 хв. ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_7 прийшли по місцю проживання ОСОБА_4 , який являється батьком ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 . У той час у приміщенні вказаної квартири також перебував ОСОБА_4 , який являється братом ОСОБА_7 . Надалі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , спільно розпочали вживати алкогольні напої. Того ж вечора, близько 22 год, після вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли в коридор квартири, оскільки мали намір іти до місця свого проживання, що в АДРЕСА_3 . У той час, коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у приміщенні коридору, у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник неправомірний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Реалізуючи свій неправомірний умисел, на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи настання таких негативних наслідків щодо здоров`я потерпілого, направився на кухню, звідки взяв кухонний ніж, після чого різко підійшов до ОСОБА_6 та, діючи умисно, наніс потерпілому один цілеспрямований удар кухонним ножем, у ділянку грудної клітки справа. Продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, наніс один удар кухонним ножем, в ділянку шиї ОСОБА_7 .

Як зазначено у клопотанні, у результаті неправомірних дій ОСОБА_4 ОСОБА_6 , відповідно до довідки КНП «ОКЛ ІФ ОР» № 381 від 12.02.2022 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки справа у правій надлопатковій ділянці, правобічного гемопневмотораксу, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя в момент заподіяння, а ОСОБА_7 , відповідно до довідки КНП «ОКЛ ІФ ОР» № 380 від 12.02.2022 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї.

Матеріалами клопотання зазначається, що 12 лютого 2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

14 лютого 2022 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 березня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням вказує, що у кримінальному провадженні проведено значний обсяг слідчих дій та прийнято процесуальних рішень, проте завершити досудове розслідування не вдалось, оскільки для виконання завдань кримінального провадження необхідно провести, ще ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: провести судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою встановлення ступеня тяжкості заподіяних їм тілесних ушкоджень, провести судову-імунологічну та судово-цитологічну експертизи, провести медико-криміналістичну експертизу одягу потерпілого, повідомити про зміну раніше оголошеної підозри ОСОБА_4 , виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт. Враховуючи, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 12.04.2022 року, а строк запобіжного заходу закінчується 13.03.2022 року виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та, посилаючись на наявність передбачених у ст. 177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що ризики, зазначені у клопотанні, є безпідставні. Просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, є учасником ООС, раніше несудимий.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями які містяться в протоколах оглядів місць події, протоколі допиту потерпілого, протоколах допитів свідків та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений проти життя та здоров`я особи, відносяться до категорії тяжких злочинів за вчинення якого, відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту ст.197 КПК України випливає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років та усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину може скритися. Крім того ОСОБА_4 не одружений, на утриманні дітей не має, що може свідчити про слабкі соціальні зв`язки, можливість у майбутньому переховуватись від органів слідства та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони являються його родичами та знайомими та йому відомо про місце їх перебування.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані.

Відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 395, 492, 496 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк проведення досудового розслідування - до 11 квітня 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 09.03.2022 року.