Справа № 504/3173/21
Номер провадження 1-кп/504/890/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2021 року смт.Доброслав

20.09.2021 року Комінтернівський районний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ; захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши обвинувальний акт, з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000562 від 31.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.07.2021, о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в середині магазину «Квіти», що за адресою: вулиця Гвардійська, 59, с. Чорноморське Одеського району Одеської області, помітив в руках у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТ-С3322», після чого, у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вказаного майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, підійшов до ОСОБА_7 та застосовуючи до неї фізичне насилля, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я останньої, спричинив кулаками своїх рук тілесні ушкодження у вигляді синців в правій очній ділянці, в лобно-скроневій ділянці зліва, в потиличній та тім`яних ділянках, на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки ««SAMSUNG» моделі «GТ-С3322» вартістю 500 гривень та зник з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказаними умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив факти, що викладені в обвинувальному акті, вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав, вказав, 30.07.2021, о 15 годині 10 хвилин, він, перебуваючи в середині магазину «Квіти», що за адресою: вулиця Гвардійська, 59, с. Чорноморське Одеського району Одеської області, помітив в руках у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GТ-С3322», після чого, у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вказаного майна та останній завдав ОСОБА_7 тілесні ушкодження та відкрито заволодів указаним телефоном, який належав ОСОБА_8 , після чого покинув вказаний магазин, пішов за місцем мешкання та кинув викрадений телефон на балкон.
Разом з обвинувальним актом, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 06.09.2021 року, що укладена між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Доброславської окуржної прокурату Одеської області ОСОБА_3 , в якій між сторонами була досягнута домовленість про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визначено покарання за вчинене кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, що передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди. Угода укладена в присутності захисника ОСОБА_4 , яка в т.ч. підписана останнім. До угоди додано письмові згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про те, що останні надають згоду на укладення угоди між ОСОБА_5 та прокурором, вказують про те, що матеріальна шкода їм відшкодована, про відсутність претензій до ОСОБА_5 , про згоду на призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
В судовому засіданні сторони кримінального провадження висловили позицію, щодо необхідності затвердження даної угоди.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 надали письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості, що підтверджується відповідними заявами від 06.09.2021 року.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Затвердження угоди підтримали захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , який беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в обсязі викладеному в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Таким чином, суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання обвинуваченого з випробуванням та покладенням обов`язків, що передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КПК України, враховуючи також його особу, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характер вчиненого, наявність пом`якшуючої обставини щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Питання процесуальних витрат вирішити у відповідності до ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 370-374, 473 - 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, що укладена 06.09.2021 року, між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Доброславської окуржної прокурату Одеської області ОСОБА_3 затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1, ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирати.
Речові докази, а саме: телефон марки ««SAMSUNG» моделі «GТ-С3322» вважати повернутим власнику ОСОБА_8 .
Речовий доказ лазерний диск із відеозаписом з камери відеоспостереження розташованої в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення: - обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5, 7. ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий Суддя ОСОБА_1