Справа № 211/5545/17
Провадження № 1-о/211/2/21
У х в а л а

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

за відсутності: малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг заяву ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами та клопотання про перегляд за виключними обставинами вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001711, відносно ОСОБА_5 за частиною 2 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2018, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2018, Постановою Верховного Суду від 24.09.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за кримінальне правопорушення вчинене ним за таких обставин:

У ході проведення товариської зустрічі з футболу, ОСОБА_5 , 08.10.2017 приблизно о 13 год. 40 хв. знаходячись поруч зі стадіоном Криворізької загально освітньої школи І ІІІ ступенів №94, що розташована за адресою вул. Промислова, 1А, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, запідозрив малолітнього ОСОБА_7 у вчиненні протиправних дій, у зв`язку з чим у нього виник раптовий злочинний намір спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення малолітньому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_5 , проявляючи агресію, в період часу з 13:40 годин до 13:50 годин 08.10.2017 року, знаходячись біля паркану, що розташований неподалік стадіону КЗОШ № 94, умисно, цілеспрямовано наніс малолітньому ОСОБА_7 один удар ногою в область живота, від чого малолітній впав на землю. Надалі ОСОБА_5 схопив ОСОБА_7 за водолазку та наніс один удар долонею своєї правої руку в область носу, від чого у малолітнього з носу пішла кров. Після чого схопив ОСОБА_7 за ліве плече, тим самим піднявши його з землі та повів малолітнього на стадіон КЗОШ №94, де проходив товариський матч по футболу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 спричинив малолітньому ОСОБА_7 умисні тілесні ушкодження у вигляді: ділянки забою м`яких тканин, синця та перелому кісток носу, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1884 від 09.11.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день) та тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівого плеча, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1884 від 09.11.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

У поданій заяві засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просить переглянути вирок за нововиявленими обставинами посилаючись на те що при постановленні вироку суд у якості ключового доказу винуватості ОСОБА_5 посилався на протокол слідчого експерименту від 14.11.2017, складеного слідчим поліції ОСОБА_8 за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , однак 22.10.2018р. по заяві ОСОБА_5 було відкрито кримінальне провадження №00000212 за фактом ймовірного службового підроблення посадовою особою Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (слідчим ОСОБА_8 ) офіційного документа: протоколу слідчого експерименту від 14.11.2017 у кримінальному провадженні №0001711, який став ключовим доказом по обвинуваченню ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, якого останній не вчиняв. Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 пояснили суду, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував 08.10.2017 о 13-40 год. поруч з потерпілим малолітнім ОСОБА_7 , відтак взагалі не міг завдати йому тілесні ушкодження. При проведенні слідчого експерименту з малолітнім потерпілим ОСОБА_7 , останній вказав місце, де нібито ОСОБА_5 причинив йому тілесні ушкодження, яке повністю відрізняється від того місця, де насправді обвинувачений перший раз зустрівся і затримав потерпілого. ОСОБА_5 вважає, що малолітній потерпілий оговорив його, а проведення слідчого експерименту за участю малолітнього потерпілого є фіктивним. В ході досудового слідства у кримінальному провадженні №00000212 слідчим Територіального управління ДБР було призначено почеркознавчу експертизу підписів належних понятим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у протоколі слідчого експерименту від 14.11.2017, проведеного у кримінальному провадженні №0001711.Згідно висновку експерта №19/104-17/1/2108 від 02.12.2020 підписи від імені понятих в протоколі слідчого експерименту від 14.11.2017, проведеного слідчим СВ Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, виконані не ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а іншою особою. Вирішити питання, чи не виконані дані підписи слідчим поліції ОСОБА_8 не є можливим у зв`язку з обмеженим об`ємом графічного матеріалу у досліджуваних підписах. 15.12.2020 слідчим територіального управління ДБР винесено постанову про закриття кримінального провадження №00000212 від 22.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1.ст.366 КК України, на підставі п.10.ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м.Полтави від 07.04.2021залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Теритиоріального управління ДБР від 15.12.2020 про закриття кримінального провадження №00000212 за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

12.07.2021 до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_5 було подано доповнення до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року № 1.

Просили скасувати за нововиявленими обставинами вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2018 та визнати ОСОБА_5 невинним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

19.08.2021 до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 було подано клопотання про перегляд вироку, ухваленого щодо нього, не лише за нововиявленими, але й за виключними обставинами на підставі п.3. ч.3 ст.459 КПК України, оскільки постановою СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава (вступила в силу 03.06.2021 року) про закриття кримінального провадження № 00000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування - встановлено зловживання слідчого поліції ОСОБА_8 під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2.ст.125 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його адвокат заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підтримали з підстав у ній викладених, підтримали доповнення до заяви, клопотання про перегляд вироку суду не лише за нововиявленими але й за виключними обставинами також підтримали, просили переглянути вирок суду не лише за нововиявленими але і за виключними обставинами, так як встановлено зловживання слідчим ОСОБА_8 під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.125 КК України. ОСОБА_5 в судовому засіданні також зазначив, що повідомляв суд касаційної інстанції, що поняті ОСОБА_13 та ОСОБА_14 протокол слідчого експерименту від 14.11.2017, складеного слідчим поліції ОСОБА_8 за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 не підписували, що його підписали інші особи, повідомляв що з цього приводу порушено кримінальне провадження №00000212 за ч.1 ст.366 КК України, надавав витяг ЄРДР, на підтвердження того що кримінальне провадження порушено, повідомляв та надавав відповідні документи, що його визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, але суд касаційної інстанції не прийняв до уваги доводи касаційної скарги та залишив в силі вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2018 та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2018. Адвокат ОСОБА_6 додатково зазначив, що суд касаційної інстанції приймаючи рішення не ознайомився з аргументами касаційної скарги ОСОБА_5 тому залишив у силі рішення судів попередніх інстанцій.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви,та клопотання зауваживши, що судом під час розгляду кримінального провадження було безпосередньо досліджено покази свідків, наданих в судовому засіданні й у вироку суду надано оцінку щодо їх належності та допустимості в сукупності з іншими доказами, на підставі чого було зроблено висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому відсутні підстави для перегляду вироку за нововиявленими та виключними обставинами.

Предствник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора та просила відмовити у задоволенні вимог заяви, клопотання.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового провадження, дослідивши заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, з доданими до неї документами доповнення до заяви, клопотання про перегляд вироку в тому числі за виключними обставинами та частково матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами з додатками та клопотання про перегляд вироку за виключними обставинами задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Перелік обставин, які визнаються нововиявленими, є вичерпним та знайшов своє відображення у частині 2 статті 459 КПК України. До них відноситься:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, судові рішення у кримінальних справах (вироки, ухвали), що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки з підстав, що зазначені в частині 2 статті 459 КПК України.

Згідно з пунктами 4, 5 частини 2 статті 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень статті 459, пунктів 4, 5 статті 462, статті 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає, щоб рішення не ставилось під сумнів, коли суди остаточно вирішили питання. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень, тобто жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлені обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

На підставі частини 1 статті 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

Таким чином, у заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами засуджений та його захисник посилаються на висновок почеркознавчої експертизи від 02.12.2020 № 19/104-17/1/2108, яким встановлено, що підписи від імені понятих в протоколі слідчого експерименту від 14.11.2017, проведеного слідчим СВ Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, виконані не ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а іншою особою. Щодо даного факту було порушено кримінальне провадження № 00000212 від 18.10.2018 за ч.1. ст 366 КК України, жодній особі не було повідомлено про підозру, строк досудового розслідування сплинув, 15.12.2020 слідчим ТУ ДБР ОСОБА_15 було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.10.ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Зазначає, що факт того, що вказаний протокол слідчого експерименту від 14.11.2017 за участю малолітнього потерпілого, який покладений в обґрунтування обвинувального вироку, та має підробні підписи понятих, відтак є підробним, є обставиною, яка не була відома суду на час ухвалення судового рішення, та яка разом з показами свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , а також поясненнями самого ОСОБА_5 про те, що 18.10.2017 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження (синці на тілі, садна носу та його перелом) від удару обличчям об залізну арматуру внизу паркану під який намагався з розгону пролізти тікаючи від погоні з викраденим коштовним м`ячем, на їх думку, доводить неправильність прийнятого судового рішення та необхідність його перегляду у зв`язку з невинуватістю ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

Перевіривши вказані доводи, суд вважає, що у поданій заяві не наведено обставин, які в розумінні частини 2 статті 459 КПК України є нововиявленими, оскільки при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за частиною 2 статті 125 КК України, як судом першої так і апеляційної та касаційної інстанцій перевірялись фактичні обставини кримінального провадження, в тому числі питання достовірності та послідовності показань малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , безпосередньо наданих ними під час їх допиту в суді першої інстанції, якими в сукупності з іншими доказами поза всяким сумнівом доведено винуватість ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України.

Встановлений висновком почеркознавчої експертизи від 02.12.2020 № 19/104-17/1/2108 факт того, що підписи від імені понятих в протоколі слідчого експерименту від 14.11.2017, проведеного слідчим СВ Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , виконані не понятими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а іншою особою, висновків суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні криінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за обставин викладених у вироку, не спростовує.

Протокол слідчого експерименту від 14.11.2017, який було проведено слідчим СВ Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 за участю неповнолітнього ОСОБА_7 не є єдиним і вирішальним доказом вини ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Згідно вимог статей 23, 84, 85, 86 КПК України судом в основу вироку покладаються усні показання, які отримано безпосередньо в судовому засіданні.

Судом встановлено, що допитаний безпосередньо в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 в присутності законного представника ОСОБА_4 та педагога ОСОБА_18 , суду пояснив, що біля школи грали у футбол. Він переодягався та речі свої залишив біля воріт. Його команда: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , інша команда старші хлопці, він їх не знає. Збишко тренер іншої команди. Під час гри з іншої команди вибили м`яч, він з ОСОБА_22 побігли за ним, ОСОБА_22 буцнув м`яч, він переліз через паркан, його товариш кудись пішов, а він узяв в руки м`яч, хотів перелізти через паркан, в сторону парку, до нього підбіг Збишко, це було на території будівельного майданчика, ближче до будки сторожа, ударив в живіт, після чого, він обмочився, схватив за шиворіт і ударив в ніс, взяв за руку, підняв, дав у руки мяч, різко взяв його та повів до тренера, та сказав, що «падлюка така». Його тренер викликав поліцію, приїхала мама, а потім швидка. Коли ОСОБА_5 вдарив у живіт ногою, він упав, сидів, ОСОБА_5 держав його шиворіт сидячого і вдарив рукою в ніс, пішла кров. Тренеру ОСОБА_5 казав, що не бив його. Таким чином, ухвалюючи вирок суд прийняв до уваги саме показання потерпілого надані ним безпосередньо в судовому засіданні.

Враховуючи викладене вище, в основу вироку, крім інших доказів, судом було покладено показання потерпілого ОСОБА_7 , які були надані ним у судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_4 та педагога ОСОБА_18 .

Безпосередньо у судовому засіданні надали показання законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_11 ОСОБА_23 , які були на місці під час вчинення кримінального правопорушення та підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2.ст.125 КК України. Судом було надано оцінку показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , які також були допитані у судовому засіданні.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2.ст.125 КК України доведена іншими доказами, які були повно та всебічно дослідженні у суді першої інстанції, взаємоузгоджуються між собою та відображені у вирокі:

-висновком спеціаліста №1692 від 09.10.2017 року, актом судово-медичного дослідження №1692 де у потерпілого при обстеженні були виявлені ушкодження у вигляді: перелому кісток носу, ушкодження у вигляді ділянок забою м`яких тканин, синців обличчя, синця та садна лівого плеча

-висновком судово - медичного експерта № 1884 від 09.11.2017 року, де зазначено, що виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день) та тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівого плеча, які відповідно до висновку судово - медичного експерта № 1884 від 09.11.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. Також зазначено, що виникнення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту малоймовірне, потерпілому було завдано не менше 2-х прикладень фізичної сили травмуючим предметом в ділянки носу та лівого плеча у верхній третині, характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про те, що ушкодження у нього в проекції носу виникли від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами; синець на лівому плечі не виключено заподіяний від сдавлення пальцями рук.

-висновком експерта №2021 від 28.11.2017 року, згідно якого малоймовірно, що хлопець почав пролазити під парканом та у нього виникли внаслідок цього синці та садна носу, для виникнення перелому кісток носу необхідне більш значне прикладення фізичної сили.

Вирок суду першої інстанції було перевірено апеляційною та касаційною інстанціями та залишено без змін.

Крім того, в судовому засіданні були досліджені судові рішення, які стосувалися засудження ОСОБА_5 за вчинення інкримінованого їм діяння, апеляційна скарга, касаційна скарга ОСОБА_5 .

Так судом було встановлено, що 18.10.2018 ОСОБА_5 подав до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду касаційну скаргу на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2018. в даній касаційній скарзі ОСОБА_5 . Серед інших підстав для скасування судових рішень попередніх інстанцій ОСОБА_5 вказує порушення слідчим ОСОБА_8 КПК України при проведенні слідчого експерименту від 14.11.2017,зазначає, що суд першої інстанції некритично зарахував вказаний протокол до належних доказів. Зазначає, що протокол проведення слідчого експерименту від 14.11.2017 є підробленим. Зазначає, що підписи понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на протоколі є підробними (т.2, а.с.25), відтак дії слідчого ОСОБА_8 містять ознаки складу злочину, передбаченого ч.1,ст.366 КК України (копія заяви про вчинення кримінального правопорушення додається до касаційної скарги). До Верховного Суду засудженим також було надано копію витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000212 щодо встановлення факту ймовірного службового підроблення посадовою особою Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області офіційного документу протоколу проведення слідчого експерименту у кримінальному провадженні №0001711 від 11.10.2017.

За результатами касаційного розгляду справи 24.09.2019 року Верховний суд Постановою від 24.09.2019 вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2018 та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2018, щодо ОСОБА_5 залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Таким чином, вбачається, що доводи ОСОБА_5 про підробку протоколу слідчого експерименту від 14.11.2017 за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 а саме виконання підписів на протоколі не понятими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 а іншою особою, вже були заявлені стороною захисту та предметом судової перевірки на стадії касаційного перегляду.

Отже, вказані ОСОБА_5 та інші озвучені його адвокатом під час розгляду заяви обставини не є нововиявленими в розумінні статті 459 КПК України, а зводяться до нової оцінки доказів, які були наявні та відомі суду першої інстанції, та їм вже була надана оцінка в ході розгляду кримінального провадження. При вирішенні заяви засудженого суд зазначає, що важливо не порушувати баланс між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами та принципом юридичної визначеності, який є складовою принципу верховенства права і вимагає, серед іншого, щоб остаточне судове рішення не ставилось під сумнів.

Принцип юридичної визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права. Він передбачає повагу до принципу res judicata (остаточності рішень суду) і наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру (пункт 40 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява № 3236/03; пункт 52 рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia) від 24 липня 2003 року, заява № 52854/99).

Щодо клопотання засудженого ОСОБА_5 переглянути вирок, ухвалений щодо нього, не лише за нововиявленими, але й за виключними обставинами на підставі п.3. ч.3 ст.459 КПК України, оскільки постановою СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава (вступила в силу 03.06.2021 року) про закриття кримінального провадження № 00000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування - встановлено зловживання слідчого поліції ОСОБА_8 під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2.ст.125 КК України, суд зазначає наступне: перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та перегляд судового рішення за виключними обставинами це дві окремі форми перегляду судових рішень. Таким чином, закон не передбачає одночасного перегляду судового рішення і за нововиявленими обставинами і за виключними обставинами на підставі однієї заяви. Враховуючи викладене вище, позицію законодавця, суд відмовляє в задоволенні клопотання про перегляд судового рішення одночасно і за виключними обставинами.

За таких обставин немає жодних підстав розцінювати зазначені у заяві ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 факти як нововиявлені обставини, які б обумовлювали необхідність скасування вироку та ухвалення нового вироку, а тому заяву необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 459, 466, 467, 369-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001711, відносно ОСОБА_5 за частиною 2 статті 125 КК України.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про перегляд не лише за нововиявленими обставинами, але й за виключними обставинами на підставі п. 3 ч. 3 ст. 459 КПК України вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001711 відносно ОСОБА_5 за частиною 2 статті 125 КК України

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .