Провадження № 1-кп/760/2501/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт, складений прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 30.09.2021 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000436 від 26.07.2021 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування були встановлені наступні обставини:
26.07.2021 приблизно о 07 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на центральному залізничному вокзалі м. Києва, що за адресою: м. Київ, площа Вокзальна 1, а саме на землі біля електропотягу «Конотоп-Київ», побачив та підібрав чотири полімерних пакети з пазовим замком, в яких містилася порошкоподібна речовини білого кольору, а саме психотропна речовина амфетамін. В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини амфетамін для особистого вживання без мети збуту.
Діючи умисно з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини амфетамін, ОСОБА_4 вказані чотири полімерних пакети з пазовим замком, в яких містилась порошкоподібна речовини білого кольору, а саме психотропна речовина амфетамін, помістив до своєї сумки чорного кольору, яка була на той час при ньому, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати зазначену психотропну речовину при собі для особистого вживання без мети збуту.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину амфетамін, пішки направився до станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де того ж дня, тобто 26.07.2021 приблизно о 08 год. 10 хв., у вестибюлі зазначеної станції метрополітені, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в його сумці чорного кольору, яка при ньому, знаходиться психотропна речовина амфетамін, яку він придбав за вищевикладених обставин та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Після того, у присутності двох понятих чоловічої статі, ОСОБА_4 добровільно надав, з метою вилучення, із своєї сумки чорного кольору, яка була при ньому, чотири полімерних пакети з пазовим замком, в яких містилась порошкоподібна речовини білого кольору, а саме психотропна речовина амфетамін.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/37640-НЗПРАП від 07.09.2021 надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.
Маса амфетаміну в речовинах становить 0,528 г.
Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів». «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні були кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Під час досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:
-Письмова заява підозрюваного ОСОБА_4 , складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Зазначається, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено зміст встановлених в результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. У поданій заяві обвинувачений ОСОБА_4 просить при визначенні міри покарання розглянути питання про призначення йому покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, оскільки він офіційно працевлаштований, проте немає достатньої суми грошових коштів, аби сплатити штраф /а. с. 11/.

- Матеріали досудового розслідування.

Згідно зі ст. 381 КПК України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав вищевикладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд враховує, що згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, на час розгляду обвинувального акту від обвинуваченого ОСОБА_4 до суду не надходили документи, які підтверджують факт звернення обвинуваченого ОСОБА_4 до лікувального закладу та те, що обвинувачений розпочав лікування від наркоманії, що могло б бути підставою для вирішення судом питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зі змісту п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року за № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слідує, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті

(санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу

судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Зокрема, при призначенні покарання, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень не належать до злочинів, та свідчить про незначну суспільну небезпеку вчиненого ним діяння; він офіційно працевлаштований /а. с.11/; обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра /а. с. 66, 67/; за місцем проживання характеризується посередньо /а. с. 70/, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проступок вчинено ним вперше.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття;

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Тому, із врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 найменш суворий вид покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Суд не вбачає обґрунтованих підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, про призначення якого просив суд обвинувачений ОСОБА_4 , оскільки, із врахуванням особи обвинуваченого, обставин справи, необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення йому покарання у виді штрафу у мінімально визначеному розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України. Зокрема, покарання у виді обмеження волі, яке також передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, є найбільш суворим видом покарання, поміж тим, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Таким чином, враховуючи заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про його скрутне матеріальне становище, керуючись положеннями ч. 4 ст. 53 КК України, суд вважає за доцільне розстрочити виплату штрафу обвинуваченим ОСОБА_4 на 10 місяців, визначивши розмір щомісячного платежу у сумі 1700 грн.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження: становлять 1372,96 грн. витрати на проведення експертизи відповідно до Довідки про витрати на проведення експертизи /а. с. 33/.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема: амфетамін масою 0,528 г., загальною масою 0,926 г., який знаходиться у паперовому конверті білого кольору, переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві на підставі квитанції № 002926 від 10.09.2021 р., - знищити після набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., із розстрочкою виплати штрафу на 10 (десять) місяців із визначенням розміру щомісячного платежу у сумі 1 700 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави (код отримувача: 26268059, ДКСУ м. Київ, код банку отримувача 820172, рахунок отримувача UA1012089) витрати на залучення експерта у сумі 1372, 96 грн.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: амфетамін масою 0,528 г., загальною масою 0,926 г., який знаходиться у паперовому конверті білого кольору, переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві на підставі квитанції № 002926 від 10.09.2021 р., - знищити після набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1