Справа № 297/2178/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 17.06.2021року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово проживає АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, патрульного за рахунок посади інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдата строкової військової служби, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

15.04.2021 року ОСОБА_5 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 на строкову військову службу та направлений для її проходження у військову частину НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_3 .Таким чином, з цього моменту ОСОБА_5 набув статус військовослужбовця строкової військової служби Державної прикордонної служби України.
Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 290-ос від 09.06.2021 року солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду патрульного за рахунок посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому ввірено для службового користування зброю - АКС-74 № НОМЕР_2 .
З моменту видання Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Так, у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст. 1, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», солдат ОСОБА_5 під час проходження строкової військової служби на посаді патрульного за рахунок посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , повинен був свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Так, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на вищевказаній посаді, отримавши наказ на охорону державного кордону України та перебуваючи в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» з місцем несення служби 135- 139 прикордонний знак в межах населених пунктів АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , 17.06.2021 року близько 12:30 год. самовільно залишив місце несення служби вказану охороняєму ділянку державного кордону України із зброєю - АКС-74 № НОМЕР_2 та 60 набоями 5,45 мм. до нього, тобто без поважних причин та без відповідного дозволу.
Крім того, ОСОБА_5 , цього ж дня, після вчинення дезертирства, попрямував до населеного пункту с. Геча Берегівського району Закарпатської області, де близької 12:50 годин, перебуваючи на околиці вул. Світанок попросив громадянина ОСОБА_6 , відвезти його в с. Бадалово Берегівського району, на що ОСОБА_6 погодився та на виконання вказаного прохання останні вибули на автомобілі марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , в напрямку с. Бадалово Берегівського району.
Водночас, під час руху в напрямку с. Бадалово Берегівського району знаходячись на задньому правому пасажирському сидінні автомобіля марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_3 , проїжджаючи неподалік цвинтаря в с. Геча Берегівського району, ОСОБА_5 попросив ОСОБА_6 змінити маршрут руху автомобіля та прослідувати до м. Мукачева Закарпатської області. Почувши відмову ОСОБА_6 змінювати маршрут руху, з метою незаконного заволодіння автомобілем марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_3 , привів у бойове положення ввірену для службового користування зброю - АКС-74 № НОМЕР_2 , дослав патрон в патронник та направив дуло останнього на ОСОБА_6 і наказав останньому зупинити автомобіль та вийти з нього, що ОСОБА_6 було виконано.
Надалі, ОСОБА_5 пересів за кермо вказаного автомобіля, попрямував у напрямку с. Бадалово Берегівського району, чим незаконно заволодів транспортним засобом, шляхом погрози застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.
Він же, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та невстановлений час, але не раніше 12:50 год. 17.06.2021 року, після вчинення незаконного заволодіння автомобілем марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом погрози застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_6 , умисно, таємно викрав з бардачку, що знаходиться навпроти переднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля, грошові кошти в сумі 9 110 грн., що належали ОСОБА_6 ..
На думку суду обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винним у кримінальних правопорушеннях за ст. 408 ч. 3 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби із зброєю, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, та за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково та показав, що літом 2021 року приблизно о 12 годині йому зателефонувала його дівчина, з якою він зустрічався до служби, яка повідомила, що вона не може терпіти, що він знаходиться в армії і тому вона вирішила з ним розірвати стосунки. Він кинув слухавку, був дуже засмучений, але в цей час якраз вимушений був заступити в наряд у прикордонний патруль. Приблизно через годину, будучи в наряді, будучи у збудженому стані після розмови з дівчиною, він вирішив вчинити самогубство та відпросився від старшого наряду Кіперчан відійти в туалет. Там він перезарядив автомат і коли хотів на себе навести, щось відштовхнуло його це зробити і він втік з кордону, пішов у невідомому напрямку. Йшов по полю приблизно годину і вийшов до с. Геча. Сховав автомат і «розгрузку» - екіпіровку із спец-засобами, підійшов до чоловіка, який підїхав додому на автомобілі марки «Опель», сірого кольору і запитав його чи не міг би він відвезти його до військової частини в АДРЕСА_4 . Чоловік погодився, сказав почекати та через 10-15 хвилин він разом із автоматом і «розгрузкою» сів на заднє сидіння автомобіля. Під час руху, по дорозі, він запитав водія, чи не міг би відвезти його в м. Мукачево та казав йому, що заплатить за це, однак водій відмовився і сказав, що у нього робота. В цей час у нього впав із рук автомат, він його підняв і поклав на коліна, коли водій повернувся в його сторону, тоді він, ОСОБА_5 , сказав йому «Зупини автомобіль». Потім сказав йому вийти із автомобіля і вимагав відійти подалі від автомобіля, при цьому автомат тримав за магазин і дуло його на потерпілого не наводив. Коли потерпілий виконав його вказівку, він сів за кермо автомобіля і поїхав. Він їхав приблизно 15-20 хвилин, заїхав у місто та побачив АЗС, куди заїхав і зупинився на його стоянці. В автомобілі залишив автомат і «розгрузку», дійсно забрав із бардачка грошові кошти, які знаходились в конверті і поклав їх у кишеню. Далі він переліз через велику огорожу заді АЗС і гуляв приблизно годину або півтори, коли побачив двох військовослужбовців прикордонників, які його і затримали. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у самовільному залишенні місця служби із зброєю, в незаконному заволодінні автомобілем потерпілого та викрадення його коштів визнав повністю, але заперечив, що транспортним засобом заволодів шляхом погроз із застосуванням насильства небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Тобто, автомат в сторону потерпілого не наводив, погроз словесних в його адресу не було, автомат в автомобілі не перезаряджав. Вчинив кримінальні правопорушення у зв`язку із психологічним навантаженням, втік з кордону, не знав, що робить, внаслідок дзвінка дівчини він хотів вчинити самогубство, ніякої мети не мав, не знав куди іде, що було пов`язано із відносинами з дівчиною, яка повідомила йому, що вони повинні розійтися.

В ході судового розгляду допитані потерпілий ОСОБА_6 та свідки, досліджені письмові докази, якими вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України повністю доведена.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що в червні 2021 року приблизно о 12 годині дня він приїхав додому на власному автомобілі марки «Опель Вектра» та до нього підійшов солдат і спитав чи не міг би він відвезти його в с. Бадалово, пропонував за це заплатити. Спочатку він відмовив по браку часу, але потім сказав йому, щоб він його зачекав. Вийшовши з будинку через декілька хвилин, вони сіли разом в автомобіль обвинувачений разом із рюкзаком та речами на заднє сидіння автомобіля. По дорозі обвинувачений запитав чи не може він відвезти його в м. Мукачево та він відмовив і пояснив, що працює і не має часу. На це ОСОБА_5 став агресивним, перезарядив автомат, який знаходився у нього в руках та наказав: «Підвези мене в Мукачево». Дуло автомату, при цьому було направлено на нього і він чітко чув лязг затвору автомата. Оскільки він відмовився і сказав, що може відвезти його тільки в с. Бадалово, тоді обвинувачений наказав йому зупинити автомобіль і вийти з нього, інакше він стрілятиме. Він налякався, оскільки подумав, що обвинувачений дійсно буде в нього стріляти і спитав від нього чому він навів автомат на нього. Виконуючи наказ ОСОБА_5 , він вийшов із автомобіля і відійшов від нього, оскільки той кричав: «Буду стріляти, відійди». При цьому, ОСОБА_5 сів за кермо і поїхав у невідомому напрямку. Після цього, він зателефонував дільничному інспектору і повідомив про те, що сталося. Через деякий час, йому зателефонував знайомий і повідомив, що бачив його автомобіль в м. Берегове біля АЗС «ОККО». Після цього, в ході огляду за його участю, поліція виявила у його автомобілі автомат, який був у зарядженому стані. Крім того, з бардачка зникли його грошові кошти в сумі 9100 гривень. Крім того, потерпілий також зазначив у своїх показах, що претензій до обвинуваченого щодо дій відносно нього не має, поганого йому не бажає, просить суворо його не карати. Щодо покарання в інших кримінальних правопорушеннях, залишив це питання на розсуд суду. Від батьків обвинуваченого отримав 500 доларів в якості відшкодування шкоди.

Свідок ОСОБА_7 солдат відділення прикордонної служби «Бодалово» показав, що вони разом із ОСОБА_5 несли наряд з 09 години по 13 годину по охороні державного кордону. Приблизно о 13 годині ОСОБА_5 попросився в туалет, через 5-10 хвилин він помітив, що ОСОБА_8 втік з місця несення служби разом зі своїм автоматом та 60 патронами. Про вказане негайно доповів в центр управління підрозділом. Через деякий час йому стало відомо зі слів інших солдатів та керівництва підрозділу, що ОСОБА_8 незаконно заволодів автомобілем та викрав гроші потерпілого.

Свідок ОСОБА_9 інспектор прикордонної служби відділення «Бодалово» показав, що він був старшим зміни нарядів, здійснював інструктаж про охорону державного кордону ОСОБА_10 та Кіперчану, які заступили в наряд «Прикордонний патруль». Коли вже здав зміну, йому зателефонували і повідомили, що ОСОБА_8 втік з наряду разом із ОСОБА_11 та з патронами до нього. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_8 заволодів транспортним засобом, навів зброю на водія і вимагав вийти із автомобіля. Того ж дня, ОСОБА_8 був затриманий на автозаправній станції.

Допитаний свідок ОСОБА_12 водій відділення «Бодалово» показав, що літом 2021 року приблизно о 09 годині він доставляв до місця несення служби ОСОБА_13 та старшого наряду Кіперчан до 135 прикордонного знаку. Від свого начальника Бурліка йому стало відомо, що ОСОБА_8 самовільно покинув місце несення служби, заволодів автомобілем громадянина марки «Опель Вектра», при цьому наставляв зброю на водія, досилав патрон в патронник. Того ж дня його затримали біля АЗС «ОККО» та з його кишень були вилучені гроші.

Свідок ОСОБА_14 - начальник відділення інспекторів ПС «Бодалово» показав, що 17.06.2021 року о 12:50 годин надійшла інформація від старшого зміни Кіперчан про зникнення молодшого по наряду ОСОБА_8 у зв`язку з цим була піднята група реагування прикордонної служби. До відділення «Бодалово» звернувся місцевий житель про те, що військовослужбовець вкрав від нього транспортний засіб. Пошуком викрадений транспортний засіб був виявлений біля АЗС «ОККО», в якому знаходилась штатна зброя ОСОБА_15 автомат АКС. Через деякий час, одним із прикордонних нарядів ОСОБА_8 був затриманий. Також свідок пояснив, що з 09.06.2021 року ОСОБА_8 є його підлеглим військовослужбовцем. 12.06.2021 року йому було повідомлено, що у ОСОБА_16 є проблематика у відносинах із дівчиною, у зв`язку з чим з ним була проведена бесіда, але в ході бесіди було встановлено, що проблема була незначною та він може і надалі нести службу. Після виявлення автомобіля на АЗС «ОККО», йому стало відомо, що в ході заволодіння автомобілем ОСОБА_8 доставляв патрон в патронник, автомат був вилучений із автомобіля в бойовому стані. Крім того, потерпілий заявив про зникнення грошових коштів приблизно в сумі 9000 гривень.

Свідок ОСОБА_17 солдат відділення «Бодалово» показав, що 17 червня він виконував обов`язки старшого зміни прикордонних нарядів. Старший солдат Кіперчан приблизно о 12:30 здійснив йому доповідь про зникнення молодшого наряду ОСОБА_8 разом із автоматом. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_8 викрав транспортний засіб, якісь кошти та його затримали на АЗС «ОККО». Оскільки вони разом проходять службу, йому було відомо, що дії ОСОБА_16 були викликані у зв`язку з погіршенням відносин із дівчиною.

Допитаний в судовому засіданні слідчий СВ Берегівського РВП ОСОБА_18 показав, що 17.06.2021 року він виконував тимчасово обов`язки начальника СВ Берегівського РВП. По лінії 102 повідомили про угон автомобіля із застосуванням зброї. Автомобіль, яким незаконно заволоділи, був виявлений на стоянці АЗС «ОККО», огляд якого проводив слідчий ДБР і представник військової прокуратури. Огляд проводився за його участю та потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого на підлозі перед пасажирським сидінням були виявлені автомат та речі військовослужбовця. Крім того, потерпілий повідомив, що з бардачка зникли гроші. Невдовзі військовослужбовця ОСОБА_13 затримали неподалік.

Крім того, доказами вини у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України є наступне.

Відповідно до «Книги прикордонної служби» відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вбачається, що солдату ОСОБА_5 17.06.2021 року о 08:50 годин були видані зброя АК-74, 5,45 мм патрони в кількості 60 штук, магазини в кількості 2 штуки (а.с. 77-78).

Дослідженим в судовому засіданні аудіо-відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 15.07.2021 року, під час якого потерпілий показав, що коли він повторно відмовив ОСОБА_5 відвезти його в м. Мукачево, то почув характерний звук на перезарядку автомату, повернувся назад і побачив ствол автомату направлений в його сторону і почув вимогу зупинити автомобіль. Потерпілий під час даної слідчої дії ствердив, що коли він зупинився та вийшов з автомобіля ОСОБА_5 також вийшов із автомобіля та тримавши і надалі автомат в руках направлений в його сторону наказав відійти від автомобіля подалі, після чого сів за кермо і поїхав в сторону с. Бадалово (а.с. 70-72).

Протоколом огляду місця події від 17.06.2021 року з відеозаписом, який був досліджений судом доводиться, що автомат був виявлений в бойовому положенні, що також підтверджує покази потерпілого ОСОБА_6 та доводить зміст обвинувачення в частині того, що ОСОБА_5 досилав патрон в патронник, коли вимагав від потерпілого зупинити транспортний засіб та вийти з нього, тобто дії його були вчинені з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 145-149).

Версія захисника ОСОБА_4 , що патрон в патроннику особистої зброї АКС-74 ОСОБА_5 знаходився з того часу, як він його дослав, перед втечею будучи в наряді, коли мав намір вчинити самогубство, є нереальною. Оскільки вказаний автомат обвинувачений ОСОБА_5 носив із собою тривалий час, сідав, перевозив, виходив із ним з автомобіля, тримав його за магазин, і він, нібито навіть падав у автомобілі, що призвело б, з великою імовірністю, до неконтрольованого пострілу.

Згідно з положеннями ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Системне тлумачення вищевказаної норми свідчить про те, що особа з обмеженою осудністю не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, при цьому така особа підлягає притягненню до кримінальної відповідальності, а факт визнання її обмежено осудною зобов`язує суд врахувати цю обставину під час призначення покарання.

Обмежена осудність є юридичним поняттям, тому висновок про можливість застосування до особи положень ст. 20 КК України у конкретному провадженні робить суд, спираючись на результати судово-психіатричної експертизи.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №70 від 08.12.2021 року на даний час ОСОБА_5 психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

В період інкримінованих йому дій ОСОБА_5 перебував у стані гострої реакції на стрес важкого ступеню. Вказаний розлад мав значний вплив під час інкримінованих йому дій на раціональність прийняття рішень, розуміння власного місця та ролі в досліджуваній ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність регулювати свою поведінку. Тому, в період інкримінованих йому дій, ОСОБА_5 не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Під час інкримінованих дій, за наданими матеріалами справи, ОСОБА_5 в стані афекту не перебував.

ОСОБА_19 під час інкримінованих дій знаходився в стані емоційного стресу, який суттєво вплинув на його свідомість та поведінку (а.с. 221-226).

За таких обставин суд вважає, що згідно ст. 20 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати обмежено осудним.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Статтею 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Системне тлумачення вказаної норми кримінального закону свідчить про те, що призначення особі більш м`якого покарання ніж передбачено законом, можливе лише за умови, якщо судом буде установлено декілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Одночасно суд зобов`язаний врахувати і особу винного та в сукупності з вищевказаними обставинами прийняти рішення щодо можливості призначення основного покарання нижчого від найнижчої межі.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше (а.с.107-108), молодий за віком, згідно висновку експерта ОСОБА_19 під час інкримінованих дій знаходився в стані емоційного стресу, який суттєво вплинув на його свідомість та поведінку та в період інкримінованих йому дій неповною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, на підставі чого судом визнаний обмежено осудним (а.с. 221-226), а також, що потерпілий ОСОБА_6 до нього жодних претензій не має.

Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, один з яких є особливо тяжким, другий тяжким, а також кримінальний проступок, врахував особу винного, який є молодим за віком, йому 19 років, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 107-108), по місцю колишнього навчання та несення служби характеризується позитивно (а.с. 102-106, 110), до строкової служби за місцем проживання в 2020-2021 роках отримував Подяки за допомогу та підтримку для вихованців Центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с. 104,106), реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що на підставі ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У зв`язку з наявністю вищевикладених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого при призначенні покарання за ст. 289 ч. 3 КК України слід застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 289 ч. 3 КК України.

При цьому, додаткове покарання за ч. 3 ст. 289 КК України конфіскацію майна не слід застосувати, оскільки дії обвинуваченого не мали корисливої мети при вчиненні цього кримінального правопорушення.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд приходить до висновку, що в письмовому клопотанні прокурора про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою слід відмовити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_20 до набрання вироком законної сили, визначений ухвалою суду від 22.12.2021 року цілодобовий домашній арешт а саме заборонити залишати місце, в якому проживає - відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_7 , з покладенням обов`язку прибувати до суду за першою вимогою.

Так, захисник ОСОБА_4 , позицією, яку підтримав обвинувачений, зазначив, що в порушення норм КПК дане клопотання прокурором не було їм вручено вчасно, не були додані які-небудь додатки до нього. Воно є також по суті необґрунтованим, не вказано об`єктивних ризиків, а тому в ньому вважав, слід відмовити. Будучи під цілодобовим домашнім арештом обвинувачений вчинити інше кримінальне правопорушення, чи впливати на потерпілого не може.

Відповідно до частин 1-4 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються: копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Дійсно клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу не відповідає згаданій нормі, по формі і змісту, у його змісті не вказані обставини, що обґрунтовують необхідність зміни запобіжного заходу на тримання під вартою, які виникли після прийняття ухвали судом 22.12.2021 року, а також не вказані обставини, які існували під час прийняття рішення судом про обрання домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , але про які прокурор на той час не знав і не міг знати.

Вказаний у клопотанні можливий вплив на потерпілого ОСОБА_6 , на свідків співслужбовців є недоведеним. Посилання на те, що ВІПС «Бодалово» не є тимчасовим місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 також є хибним, адже обвинувачений там знаходиться постійно, ночує, харчується.

Процесуальні витрати за виконання експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави в особі Закарпатського НДЕКЦ в сумі 851,10 грн. (а.с. 86).

Речові докази: 1. грошові кошти у сумі 9110 грн., які поміщено в спецпакет ДБР № В2020070, які зберігаються в органу досудового розслідування, слід повернути ОСОБА_6 , як власнику, скасував арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.06.2021 року; 2. ключі від транспортного засобу «Opel Vectra», д.н.з. « НОМЕР_3 », які поміщено в пакет ДБР № В2020098, транспортний засіб марки «Opel Vectra», д.н.з. « НОМЕР_3 », які повернуті для зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід повернути йому, як володільцю (а.с. 66-68); 3. зброю АКС-74 № НОМЕР_2 , магазин до АК 1шт. з патронами у кількості 29 шт., калібром 5,45 мм, патрон калібром 5,45мм, що знаходився в затворі впускного механізму, які передані на відповідальне зберігання начальнику складу ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід повернути ІНФОРМАЦІЯ_8 , як володільцю скасував арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.06.2021 року (а.с. 61-65, 66-68, 69); 4. телефони марки «SAMSUNG DUOS» та «SAMSUNG GALAXY», які зберігаються в органу досудового розслідування, слід повернути ОСОБА_5 , як власнику (а.с. 75-76).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 408, за ч. 3 ст. 289, за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, за ч. 3 ст. 289 КК України із застосування ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді трьох місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців.

В порядку ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання о 17:16 годин 17.06.2021 року до моменту його звільнення о 12:07 годин 22.12.2021 року (а.с. 56-60, 210, 212-217).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем, в якому тимчасово проживає - відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 , з обов`язком прибувати до суду за першою вимогою - продовжити до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь держави, в особі Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України процесуальні витрати за виконання експертизи в сумі 851 (вісімсот п`ятдесят одної) гривень 10 копійок (а.с. 86).

Речові докази: 1. грошові кошти у сумі 9110 грн., які поміщено в спецпакет ДБР № В2020070, які зберігаються в органу досудового розслідування - повернути ОСОБА_6 , як власнику, скасував арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.06.2021 року; 2. ключі від транспортного засобу «Opel Vectra», д.н.з. « НОМЕР_3 », які поміщено в пакет ДБР № В2020098, транспортний засіб марки «Opel Vectra», д.н.з. « НОМЕР_3 », які повернуті для зберігання потерпілому ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 , як володільцю (а.с. 66-68) 3. зброю АКС-74 № НОМЕР_2 , магазин до АК 1шт. з патронами у кількості 29 шт., калібром 5,45 мм, патрон калібром 5,45мм, що знаходився в затворі впускного механізму, які передані на відповідальне зберігання начальнику складу ІНФОРМАЦІЯ_4 - повернути ІНФОРМАЦІЯ_8 , як володільцю скасував арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.06.2021 року (а.с. 61-65, 66-68, 69); 4. телефони марки «SAMSUNG DUOS» та «SAMSUNG GALAXY», які зберігаються в органу досудового розслідування - повернути ОСОБА_5 , як власнику (а.с. 75-76).

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ІНФОРМАЦІЯ_9