УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора в рамках кримінального провадження № 0000459 від 19.03.2021 р., -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора в рамках кримінального провадження № 0000459 від 19.03.2021 р. В обгрунтування обставин вказаних у скарзі ОСОБА_3 вказав, що слідчим відділом Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000459 від 19.03.2021 р., по підозрінню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 342 КК України. 30.06.2021 р. слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру від 30.06.2021 р. ОСОБА_3 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 342 КК України.

На час розгляду скарги, органом досудового розслідування а ні стороні захисту а ні підозрюваному ОСОБА_3 жодних клопотань про продовження строків досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000459, так як це передбачено ст. 295 КПК України, не вручалось.

Участі у судовому засіданні з розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000459, так як це передбачено ст. 295-1 КПК України, а ні сторона захисту а ні підозрюваний ОСОБА_3 , не приймали та до суду не викликались.

Окрім того, 19.10.2021 р. на адресу Богунського районного суду м. Житомира було направлено адвокатський запит, на який було отримано відповідь від Богунського районного суду м. Житомира за № 100-к від 19.10.2021 р. відповідно до якої «Богунський районний суд м. Житомира повідомляє, що згідно автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000459 в період з 01.01.2021 р. по 19.10.2021 р. не надходило».

Таким чином, після повідомлення йому, ОСОБА_3 про підозру (30.06.2021 р.) закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, який прокурором (в строк до 30.08.2021 р.) та судом (в строк до 30.09.2021 року) не продовжувався, та як наслідок прокурор зобов`язаний був, на виконання вимог ст. 284 КПК України, винести вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження № 0000459 у зв`язку зі спливом строків досудового розслідування.

Крім того, 17.11.2021 р. захисником підозрюваного ОСОБА_3 (адвокатом ОСОБА_4 ), в порядку ст. ст. 46, 219, 220, 283 та 284 КПК України, на адресу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , було направлено клопотання щодо закриття кримінального провадження № 0000459 від 19.03.2021 р. у зв`язку зі спливом строків досудового розслідування.

В подальшому, 23.11.2021 р. прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 було вручено адвокату ОСОБА_4 (захиснику підозрюваного ОСОБА_3 ), відповідь за № М-459-21 від 19.11.2021 р. на клопотання щодо закриття кримінального провадження № 0000459.

За результатами розгляду даного клопотання, прокурор ОСОБА_6 повідомив, що «у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 19.03.2021 р. визначено групу прокурорів у складі першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , прокурорів Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_8 . Старшим групи призначено першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 . При цьому, згідно ч.1 ст. 37 КПК України старший групи прокурорів керує діями інших прокурорів». В результаті чого, прокурор ОСОБА_6 у своїй відповіді на клопотання повідомив, що «з метою розгляду клопотання та прийняття процесуального рішення, необхідно звернутися до старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні».

В судовому засіданні 02.12.2021 р., 07.12.2021 р. скаржник та захисник наполягали на задоволені скарги, посилаючись на надані суду документи.

Прокурор, під час першого засідання 02.12.2021 р. заперечував проти задоволення скарги та заявив клопотання оголосити перерву з метою направлення до суду матеріалів кримінального провадження № 0000459 від 19.03.2021 р. Судом клопотання прокурора було задоволено та оголошено перерву на 07.12.2021 р. на 12.15 год. 07.12.2021 р. прокурор в судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження № 0000459 від 19.03.2021 р. суду не направив але електронною поштою направив суду клопотання про перенесення слухання скарги. (а. с. 34-35).

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим відділом Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000459 від 19.03.2021 року, по підозрінню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 342 КК України. 30.06.2021 р. слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру від 30.06.2021 р. ОСОБА_3 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 342 КК України.

На час розгляду скарги, органом досудового розслідування а ні стороні захисту а ні підозрюваному ОСОБА_3 жодних клопотань про продовження строків досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000459, так як це передбачено ст. 295 КПК України, не вручалось.

Участі у судовому засіданні з розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000459, так як це передбачено ст. 295-1 КПК України, а ні сторона захисту а ні підозрюваний ОСОБА_3 , не приймали та до суду не викликались.

У відповідності до вимог ст. 219 КПК України «Строки досудового розслідування» встановлено, що досудове розслідування повинно бути закінчено: протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

У відповідності до вимог ст. 294 КПК України «Загальні положення продовження строку досудового розслідування» визначено наступне:

Якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;

3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.

Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.

Клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу.

Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 295 КПК України «Порядок продовження строку досудового розслідування прокурором» визначено наступне:

Продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення, у випадку, визначеному пунктом 1 частини третьої статті 294 цього Кодексу, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування.

Копія клопотання вручається слідчим або прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, підозрюваному та його захиснику не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, уповноваженому на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування.

Підозрюваний, його захисник мають право до подання клопотання про продовження строку досудового розслідування подати слідчому або прокурору, який ініціює це питання, письмові заперечення, які обов`язково долучаються до клопотання і разом з ним подаються прокурору, уповноваженому на його розгляд.

У відповідності до вимог ст. 295-1 КПК України «Порядок продовження строку досудового розслідування слідчим суддею» визначено наступне:

У випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

У разі відмови слідчим суддею у продовженні строку досудового розслідування прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, зобов`язаний протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених частиною другою статті 283 цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді про продовження строку досудового розслідування повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити новий визначений строк досудового розслідування.

У відповідності до вимог ст.283 КПК України «Загальні положення закінчення досудового розслідування» визначено наступне:

Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

У відповідності до вимог ст.284 КПК України «Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи» визначено наступне:

Кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цієї частини.

Копія постанови прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи надсилається заявнику, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Суд звертає увагу, що станом на день розгляду скарги, органом досудового розслідування а ні стороні захисту а ні підозрюваному ОСОБА_3 жодних клопотань про продовження строків досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000459, так як це передбачено ст.295 КПК України, не вручалось.

Участі у судовому засіданні з розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000459, так як це передбачено ст.295-1 КПК України, а ні сторона захисту а ні підозрюваний ОСОБА_3 , не приймали та до суду не викликались.

Окрім того, 19.10.2021 року на адресу Богунського районного суду м. Житомира було направлено адвокатський запит, на який було отримано відповідь від Богунського районного суду м.Житомира за № 100-к від 19.10.2021 року відповідно до якої «Богунський районний суд м.Житомира повідомляє, що згідно автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000459 в період з 01.01.2021 року по 19.10.2021 року не надходило».

Таким чином, після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (30.06.2021 р.) закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, який прокурором (в строк до 30.08.2021 р.) та судом (в строк до 30.09.2021 року) не продовжувався, та як наслідок прокурор зобов`язаний був, на виконання вимог ст. 284 КПК України, винести вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження № 0000459 у зв`язку зі спливом строків досудового розслідування.

Крім того, судом встановлено, що 17.11.2021 р. захисником підозрюваного ОСОБА_3 (адвокатом ОСОБА_4 ), в порядку ст. ст. 46, 219, 220, 283 та 284 КПК України, на адресу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , було направлено клопотання щодо закриття кримінального провадження № 0000459 від 19.03.2021 року у зв`язку зі спливом строків досудового розслідування. (а. с. 21-23)

В подальшому, 23.11.2021 р. прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 було вручено адвокату ОСОБА_4 (захиснику підозрюваного ОСОБА_3 ), відповідь за № М-459-21 від 19.11.2021 р. на клопотання щодо закриття кримінального провадження № 0000459. (а. с. 24).

За результатами розгляду даного клопотання, прокурор ОСОБА_6 повідомив, що «у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 19.03.2021 р. визначено групу прокурорів у складі першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , прокурорів Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_8 . Старшим групи призначено першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 . При цьому, згідно ч. 1 ст. 37 КПК України старший групи прокурорів керує діями інших прокурорів». В результаті чого, прокурор ОСОБА_6 у своїй відповіді на клопотання повідомив, що «з метою розгляду клопотання та прийняття процесуального рішення, необхідно звернутися до старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні».

Суд критично відноситься до змісту повідомлення процесуального керівника на клопотання захисника щодо розгляду клопотання щодо закриття кримінального провадження № 0000459 з наступних підстав.

Диспозиція частини 4 статті 46 КПК України передбачає, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Згідно з статтею 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, процесуальний керівник, який входить до групи прокурорів зобов`язаний був розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 та прийняти одне з рішень, передбачених ст. 220 КПК України і повідомити про результати розгляду адвоката.

Однак, аналізуючи отриману від прокурора відповідь на клопотання захисника, суд дійшов до висновку, що прокурором не було задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 (адвоката ОСОБА_4 ) щодо закриття кримінального провадження № 0000459 від 19.03.2021 р. у зв`язку зі спливом строків досудового розслідування.

Крім того суд вважає, що посилання прокурора на ч. 1 ст.37 КПК України та як наслідок необхідності звернутися до старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні, є не коректним та не вмотивованим, виходячи із наступного:

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 36 КПК України «Прокурор», визначено наступне «Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється».

У відповідності до вимог п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України визначено, що «Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом».

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 36 КПК України визначено, що «Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Про скасування таких постанов повідомляється прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення відповідного досудового розслідування».

У відповідності до вимог ч.1 ст. 37 КПК України «Призначення та заміна прокурора» визначено, що «Прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів».

Таким чином, аналізуючи норми статей 36 та 37 КПК України, суд звертає увагу, що прокурор, здійснюючи свої повноваження є самостійним у своїй процесуальній діяльності та уповноважений приймати процесуальні рішення в тому числі щодо закриття кримінального провадження. При цьому, у визначеній групі прокурорів, кожен із прокурорів здійснюють повноваження прокурора та як наслідок мають право самостійно приймати ті чи інші процесуальні рішення.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржена слідчому судді потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії

Приписами ст. 1 Конституції України встановлено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

У Рішенні від 2 листопада 2004 р. № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони.

Конституція гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Це означає, що кожен, хто вважає свої права порушеними, може з дотриманням процесуального законодавства звернутися до суду за їх захистом, а суд має розглянути справу на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від їх походження, соціального та майнового стану, расової і національної належності, статі, освіти, мови, ставлення до релігії, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

Варто зазначити про те, що у Конституції України закріплено основні засади судочинства (ч. 3 ст. 129). Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Ці засади знайшли своє відображення і у чинному КПК України. Так, відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Варто зазначити, що відповідно до правових норм, закріплених у положеннях ст. ст. 8, 9, 17 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За юридичними позиціями Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003); кожен під час розгляду будь-якої справи, в тому числі кримінальної, щодо діяння, у вчиненні якого обвинувачується, має право на правосуддя, яке відповідало б вимогам справедливості (абз. 1 п. 5 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 р. № 15-рп/2004); суди здійснюють правосуддя з метою забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (абз. 2 п/п 3.1 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 30 червня 2009 р. № 16-рп/2009).

Враховуючи викладене, керуючись приписами ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 8 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. ст. 2, 7-10, 20-22, 24, 36, 37, 42, 45, 46, 220, 219, 283, 284, 294, 295, 295-1, 303, 304 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора в рамках кримінального провадження № 0000459 від 19.03.2021 р. задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Житомирської окружної прокуратури винести постанову про закриття кримінального провадження № 0000459 від 19.03.2021 р. відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюємого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 342 КК України у зв`язку зі спливом строків досудового розслідування.

У межах здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому КПК України, зобов`язати Житомирську окружну прокуратуру повідомити суд про виконання Ухвали, за результатами розгляду даної скарги.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 13.12.2021 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1