Справа № 466/3993/21
У Х В А Л А
іменем України
04 листопада 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

склад учасників провадження :
прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представник ЛВК № 30 ОСОБА_6
засуджений
(в режимі відеоконференцзв?язку) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова в режимі відеоконференції спільне клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія №30» полковника вн. сл. ОСОБА_8 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

05.05.2021 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшло спільне клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія №30» полковника вн. сл. ОСОБА_8 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова 12.05.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи на 07.06.2021 року (а.с.12).
07.06.2021 року судове засідання відкладено (а.с. 14).
26.07.2021 року судове засідання відкладено (а.с. 17).
У судовому засіданні 05.08.2021 року оголошено перерву (а.с. 20-21).
У судовому засіданні 12.08.2021 року оголошено перерву (а.с. 23).
22.09.2021 року судове засідання відкладено (а.с. 25).
Судове засідання призначене на 04.11.2021 року:
В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_6 надала пояснення аналогічні викладеним в клопотанні та просила клопотання задовольнити.
В судовому засіданні в режимі відеоконференц зв?язку засуджений ОСОБА_7 відносно клопотання про умовно-дострокове звільнення не заперечував.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 відносно задоволення клопотання, про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 заперечив, просив в задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши пояснення представника ЛВК №30, думку прокурора, який заперечував проти задоволення даного клопотання, думку засудженого, перевіривши подані матеріали, вивчивши характеристику засудженого, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Судом встановлено, що вироком Городоцького районного суду Львівської області від 01.06.2012 року ОСОБА_7 засуджено за п. 4 ч. 2 ст. 115КК України до позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.10.2012 року вирок Городоцького районного суду Львівської області від 01.06.2012 року скасовано, а справу скеровано на новий судовий розгляд.

Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 11.04.2013 року ОСОБА_7 засуджено за п. 4 ч. 2 ст. 115КК України до позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.03.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 28.02.2012 по 05.07.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до змісту ст. 81 КК України:
До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З поданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_7 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в Львівському СІЗО з 05.03.2012 року порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією СІЗО не заохочувався.

У Личаківську виправну колонію (№30) засуджений ОСОБА_7 прибув 24.07.2013 року. По прибутті в установу працевлаштований не був, однак активно залучається до робіт по благоустрою установи та відділення. За час відбування покарання в установі допустив два порушення вимог режиму відбування покарання, за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи заохочувався дев`ять разів.

Наявність у засудженого заохочень на думку суду не свідчить про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Крім того суд враховує, що засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, раніше судимий з призначенням покарання у виді позбавлення волі, однак висновків для себе не робить.
Суд вважає, що адміністрація «Личаківська виправна колонія №30» не надала достатніх доказів того, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.
На підставі викладеного та керуючись: ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,-
постановив:

У задоволенні спільного клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія №30» полковника вн. сл. ОСОБА_8 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення, а саме до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя ОСОБА_1