ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3085/21 Справа № 188/670/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000063 за апеляційною скаргою прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року обвинувальний акт за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, працюючої в дитячому садку № 3 Малятко в с. Миколаївка на посаді завідуючої господарством, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 362 КК України, - повернуто прокурору.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що інкриміновані ОСОБА_9 дії вчинено щодо власності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , права яких порушено, але чи завдано зазначеним особам матеріальні збитки в наслідок дій, в яких обвинувачується ОСОБА_9 , в обвинувальному акті не зазначено. По жодному епізоду, щодо зазначених осіб, в обвинувальному акті відсутня інформація щодо завданої власникам банківських платіжних карток моральної чи матеріальної шкоди, або відсутність її. Відповідно до обвинувального акту потерпілим у кримінальному провадженні визнано юридичну особу Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України (код ЄРДПОУ 00032129), якому згідно обвинувального акту матеріальної шкоди не завдано, а про відсутність шкоди власникам банківських рахунків в обвинувальному акті не зазначено.

Суд першої інстанції також зазначив, що в обвинувальному акті не зазначено номери особистих банківських рахунків, в повному обсязі не вказані номери банківських платіжних карток, відповідно до яких була здійснена несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) автоматизованих системах. По жодному з епізодів обвинувального акту не зазначено наявність чи відсутність шкоди власникам банківських рахунків.

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування повідомлення про початок досудового розслідування та внесення відомостей до ЄРДР здійснено 30.04.2021 року, а постанова про призначення судово-товарознавчої експертизи ухвалена 16.12.2020 року слідчим ОСОБА_35 , яка не входила у групу слідчих, інші постанови про призначення експертиз у реєстрі не зазначені. В реєстрі відсутня постанова про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження.

Суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає за своєю формою вимогам чинного законодавства, що є істотним порушенням і перешкодить суду прийняти законне та обґрунтоване рішення.

В апеляційній скарзі з доповненнями:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та направити обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000063 до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Вважає висновки суду щодо повернення обвинувального акту прокурору необґрунтованими та такими, які не узгоджуються з фактичними обставинами кримінального провадження.

На думку прокурора, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, так як в ньому в повному обсязі зазначені анкетні відомості потерпілого.

Зазначає, що прокурор під час підготовчого судового засідання не повідомляв суд, що кримінальне провадження №0000063 від 30.04.2021 року було виділено з іншого кримінального провадження, а повідомлено, що воно було зареєстровано на підставі рапорту слідчого, щодо виявлення ознак інших кримінальних правопорушень під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000700 від 04.09.2019 року. Натомість, судом, на думку прокурора, помилково зазначено в ухвалі про повернення обвинувального акту, що в реєстрі матеріалів кримінального провадження відсутня постанова про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження, яка під час досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000063, №0000700 не виносилась, тому вважає, що такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, так як містять істотні суперечності.

Крім того вважає, що суд в своєму рішенні не в повному обсязі виклав фактичні обставини, зазначені в затвердженому прокурором обвинувальному акті, а саме не виклав підстави для призначення на посаду, посадові обов`язки обвинуваченої ОСОБА_9 та нормативно-правові акти, які були нею порушені під час виконання своїх посадових обов`язків, тобто фактично суд на власний розсуд частину пред`явленого прокурором обвинувачення в ухвалі про повернення обвинувального акту не виклав, що, на думку прокурора, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На думку прокурора, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання фактично почав з`ясовувати обставини кримінального правопорушення, при тому, що вказані обставини мають бути досліджені під час судового слідства, з вивченням зібраних досудовим слідством доказів та в подальшому надання їм оцінки у нарадчій кімнаті.

Вважає, що суд першої інстанції під час прийняття вищевказаного рішення, допустив формальне тлумачення змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , а підстави, якими суд обґрунтовував своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, не можуть служити перешкодою для призначення судового розгляду на підставі такого обвинувального акта, що призвело до невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, захисника обвинуваченого, який вирішення питання щодо апеляційної скарги залишив на розсуд суду, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише в тому разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Лише недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Перевіривши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні на предмет його відповідності вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України.

При цьому в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчинених ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діянь з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено всі елементи складу злочину, у тому числі дату, час, місце, спосіб вчинення злочину, обставини, мотив обвинуваченої у вчинення інкримінованих діянь.

Підставами повернення обвинувального акта прокурору суд першої інстанції зазначив невідповідність обвинувального акту вимогам п. п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині не зазначення в обвинувальному акті анкетних даних потерпілих та викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Проте, колегія суддів не згодна з висновком суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому в повному обсязі зазначені анкетні відомості потерпілого, а також відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, адже виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, повністю зазначений в даному обвинувальному акті.
При цьому, колегія суддів зазначає, що саме суд першої інстанції в своєму рішенні не в повному обсязі виклав фактичні обставини, зазначені в затвердженому прокурором обвинувальному акті, а саме не виклав підстави для призначення на посаду, посадові обов`язки обвинуваченої ОСОБА_9 та нормативно-правові акти, які були нею порушені під час виконання своїх посадових обов`язків, тобто фактично суд на власний розсуд частину пред`явленого прокурором обвинувачення в ухвалі про повернення обвинувального акту не виклав, що, на думку колегії суддів, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Більш того, в обвинувальному акті не зазначалось та не інкримінувалось ОСОБА_9 настання матеріальних наслідків, але суд безпідставно не звернувши увагу на диспозицію ч. ч. 1, 3 ст. 362 КК України, зробив помилкові висновки з вказаного приводу.
Отже колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання фактично почав з`ясовувати обставини кримінального правопорушення, при тому, що вказані обставини мають бути досліджені під час судового слідства, з вивченням зібраних досудовим слідством доказів та в подальшому надання їм оцінки у нарадчій кімнаті.
Тобто, надаючи оцінку вищевказаним обставинам, суд першої інстанції вийшов за межі вирішення питань, які мають розглядатись на стадії підготовчого судового засідання, та почав, з`ясовувати обставини, які підлягають з`ясуванню в процесі судового провадження відносно обвинуваченої особи, що свідчить про суттєві порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України є виключною компетенцією суду першої інстанції, до повноважень якого належить прийняття рішень по отриманим судом обвинувальним актам, колегія суддів, керуючись загальними засадами КПК України, а саме вимогами ч. 6 ст. 9, п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_8 , - задовольнити.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4