Справа № 347/631/21
Провадження № 1-кп/347/185/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2021 р. м.Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, (згідно ст 89 КК України) раніше не судимого,

за ч.1 ст. 164 КК України
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 злісно ухиляється від сплати встановлених судом коштів на утримання дитини.

Встановлено, що ОСОБА_6 , згідно рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2015 року справа №347/3006/14-ц зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки АДРЕСА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 16 грудня 2014 року.
Однак, ОСОБА_6 від сплати аліментів злісно ухиляється у визначеному судовим рішенням порядку грошові кошти на утримання дитини не виплачував, в наслідок чого, станом на 15.03.2021, заборгованість по сплаті аліментів складає 74978 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) гривень.
Законопроектом №4928 від 25.01.2017 Верховна Рада України ухвалила Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», згідно якого розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ст. ст. 18,27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть
основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).
Згідно положень, визначених ч.І ст.З Конвенції ООН, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України - при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.
Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст.51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст. 180) та гарантується Державою, в свою чергу, ст. 15 Сімейного кодексу чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.
Однак, ОСОБА_6 впродовж згаданого періоду від сплати аліментів злісно ухиляється у визначеному судовим рішенням порядку грошові кошти на утримання дитини не виплачує, не працевлаштувався та заходів щодо працевлаштування з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів не вживав, на попередження державного виконавця про необхідність сплачувати аліменти не реагував, в результаті чого в період з 16 грудня 2014 року по 15 березня 2021 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 74978 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 грубо порушує обов`язки, покладені на нього судовим рішенням та визначені нормами Конституції України і Сімейного кодексу України, та посягає на нормальний розвиток і здоров`я дитини.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винними себе визнав повністю і підтвердив всі обставини, що викладені в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження та суду пояснив, що така заборгованість вийшла через те, що він проходив військову строкову службу. В скоєному щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні просить покарати обвинуваченого згідно закону та хоче, що він сплати заборгованість по аліментах.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначена особа правильно розуміє зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому, розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей аліментів, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягається до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується по місцю проживання та частково погасив заборгованість.

Обставин, які обтяжують покарання передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступкупередбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити покарання у вигляді 80 (вісімдесят годин громадських робіт).

Речові докази матеріали виконавчого провадження № 46777564 від 04 березня 2015 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження до вступу вироку в законну силу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1