Справа № 367/6706/21
Провадження № 1-кс/367/1477/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000858 від 31.08.2021 за ч. 3 ст. 197-1 КК України про арешт майна,-

встановив :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлову будівлю загальною площею 316,4 кв. м розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109), яка згідно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом накладення заборони на відчуження майна.

Згідно клопотання, в провадженні СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000858 від 31.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Установлено, що у період часу з 2018 по грудень 2019 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 у порушення вимог ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України - згідно з якими громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю); ст. 116 Земельного кодексу України - відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону; ст. 125 Земельного кодексу України - згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою та його державної реєстрації; ч. 1 ст. 376 ЦК України, яка передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачає, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки; ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачає, що замовник має право виконувати будівельні роботи після 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України (форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України); 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності; ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачає, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється; ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», яка передбачає, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п. 13 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, яка передбачає, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт, вчинив злочин у сфері земельних відносин за наступних обставин

Так, у період часу з 2018 року по грудень 2019 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , самовільно без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю, їх державної реєстрації, а також відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці, шляхом організації виконання робіт найманими особами, яких не ставив до відома про свої злочинні наміри, діючи умисно, із корисливих мотивів, у комерційних цілях (надання в оренду), здійснив самовільне будівництво двоповерхової будівлі загальною площею 316,4 кв.м, на самовільно зайнятій ним земельній ділянці площею 0,0289 га, відомості про яку не внесені до Публічної кадастрової карти України, що розташована в адміністративних межах Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, яка перебуває у комунальній власності та належать територіальній громаді Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Згідно з вимогами ст.ст. 276-278 КПК України, 16.09.2021 о 20 годині 21 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 275224358 від 16.09.2021 нежитлова будівля загальною площею 316,4 кв.м розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109) належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Отже, зазначене майно відповідно до ст. 167 КПК України може бути предметом кримінального правопорушення, оскільки набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення.

В рамках вказаного кримінального провадження слідчим винесено у порядку ст. 98, 110, КПК України постанову про визнання зазначеного вище майна речовим доказом, оскільки воно було об`єктом кримінально протиправних дій.

Вказана вище нежитлова будівля, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_4 може бути предметом кримінального правопорушення, оскільки набута в результаті вчинення кримінального правопорушення та на яке спрямовано кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник просили в задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000858 від 31.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Згідно з вимогами ст.ст. 276-278 КПК України, 16.09.2021 о 20 годині 21 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 275224358 від 16.09.2021 нежитлова будівля загальною площею 316,4 кв. м розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109) належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 від 16.09.2021, об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлову будівлю загальною площею 316,4 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000858 від 31.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правові підстави для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000858 від 31.08.2021 за ч. 3 ст. 197-1 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлову будівлю загальною площею 316,4 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109), яка згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом накладення заборони на відчуження майна.

Повний текст ухвали складено 30.09.2021 о 17.00 год.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції продовж п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1