Провадження № 1-кс/756/2488/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє у інтересах ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002802 від 28.04.2020 року,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє у інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 в рамках кримінального провадження №0002802 від 28.04.2020 року.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002802 від 28.04.2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

05.06.2020 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва №756/6015/20 по кримінальному провадженню №№0002802 від 28.04.2020 року було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Заявник акцентує увагу, що арешт на вищевказане приміщення був накладений необґрунтовано і в даний час немає потреби в подальшому застосуванні цього заходу, а тому просить скасувати його повністю.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Уповноважений прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва та слідчий Оболонського УП ГУНП в м. Києві у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. При цьому, прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні клопотання просив відмовити, оскільки на даний час ще не відпала необхідність у арешті майна по вказаному провадженню та долучив копію постанови Київського апеляційного суду від 04.11.2020.

Також через канцелярію суду від слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 надійшла заява, в якій просить суд розглядати клопотання за його відсутності, у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно просив відмовити, оскільки даний об`єкт нерухомості являє собою речовий доказ відповідно до ст.98 КПК України, також повідомляє, що заявник та її представник відмовляються надавати органу досудового розслідування оригінали документів зі зразками підписів померлого власника квартири, на яке накладено арешт. Дана обставина унеможливлює проведення комплексної судової-почеркознавчої та технічної експертизи заповіту ОСОБА_7 від 06.03.2021.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, заслухавши учасника судового процесу, слідчий суддя встановив наступне.

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Оболонським УП ГУ НП у м. Києві було внесено відомості та розпочато розслідування кримінального провадження №0002802 від 28.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

04.05.2020 року постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002802.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 по кримінальному провадженню №0002802 від 28.04.2020 року було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належала померлому ОСОБА_7 , шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У відповідності до ч.ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 по кримінальному провадженню №0002802 від 28.04.2020 року було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належала померлому ОСОБА_7 , шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином з вказаної норми закону вбачаються дві підстави для скасування вже накладеного арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування, а саме: якщо відпала потреба в застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження або арешт було накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_3 , який діє у інтересах ОСОБА_4 , зазначає, що арешт накладено необґрунтовано.

Однак, слідчий суддя зауважує, що перегляд ухвали слідчого судді з підстав недотримання норм матеріального чи процесуального права при її постановленні, згідно Глави 31 КПК України, є виключно повноваженнями суду апеляційної інстанції, проте аж ніяк не суду першої інстанції.

Крім того, згідно наданої прокурором ухвали Київського апеляційного суду від 05.11.2020 убачається, що ухвала слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 переглядалася в апеляційному порядку та ухвалою Київського апеляційного суду від 05.11.2020 апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 було задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року, якою задоволено клопотання начальника відділення СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з тимчасовою забороною будь-яким особам відчужувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а також користуватись будь-яким чином, скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання начальника відділення СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_5 , про арешт майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити. Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Нових доказів того, що арешт було накладено необґрунтовано, враховуючи обставини кримінального провадження та досліджені судом письмові матеріали, слідчому судді не надано.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню ще триває, у кримінальному провадженні досліджуються речові докази, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не відпала, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави, на які посилається заявник, що, на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, продовжують бути предметом перевірки органу досудового розслідування в межах кримінального провадження №0002802 від 28.04.2020 року.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріалами встановлено, що втручання у право власності власника майна обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства й вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено того, що на даний час відпала потреба в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, а також ту обставину, що у кримінальному провадженні ще не проведено ряд слідчих дій з вказаним майном, а відтак суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту накладеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись статтями 7, 9, 170-174, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002802 від 28.04.2020 року відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 08.10.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1