Справа № 405/5515/21
1-кп/405/204/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілої адвоката ОСОБА_6
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000760 у відношенні:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кіровограда, громадянки України, не заміжньої, з середньо-спеціальною освітою, працюючої спеціалістом компанії «Швидко Гроші», раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27 травня 2021 року близько 21-40 години ОСОБА_8 перебувала біля домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходилась потерпіла ОСОБА_10 . В подальшому, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_8 виник умисел на нанесення ударів ОСОБА_10 , які спричинять фізичного болю. Реалізовуючи свій умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи та бажаючи настання протиправних наслідків, ОСОБА_8 підійшла впритул до ОСОБА_10 , після чого долонею лівої руки вдарила її в область правої щоки. Потім ОСОБА_8 , взявши ОСОБА_10 рукою за волосся та нагнувши її голову донизу, по черзі правим та лівим коліном вдарила ОСОБА_10 в область живота. В подальшому, ОСОБА_8 по черзі правим та лівим коліном вдарила ОСОБА_10 по голові в область правої скроневої долі, чим завдала їй фізичного болю і не спричинила тілесних ушкоджень.
Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнала повністю, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння та пояснила, що всі обставини скоєного нею протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно та вона їх не оспорює. Вона дійсно ввечері 27.05.2021 року вдарила долонею руки по щоці ОСОБА_10 . Потім вдарила останню коліном по животу та голові. Вона розуміла, що діє протиправно. В скоєному щиро розкаялася, просила строго її не наказувати. Обіцяла в майбутньому правопорушень не вчиняти. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 визнала частково, пояснивши, що повністю визнає заявлені останньою позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6461,94 гривень, але не погоджується з розміром визначеної потерпілою суми моральної шкоди. Вважає, що визначена потерпілою сума спричиненої їй моральної шкоди в розмірі 20000 гривень має бути зменшена судом.
Потерпіла ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленою про місце та час судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляла.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в повному обсязі, мотивуючи їх аналогічно викладеному в позовній заяві. Додав, що внаслідок завданого потерпілій фізичного болю, остання також зазнала і морального болю, зокрема в неї з`явилася боязнь виходити самостійно на двір та спілкуватися з однолітками, що призвело до втрати нею повноцінного життя.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, представника потерпілої в частині обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченої, визнавши недоцільним допит потерпілої, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 у скоєнні умисних дій, що виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, доведена.
Дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України як умисні дії, що виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_8 раніше не засуджена, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, не заміжня, дітей не має, працевлаштована спеціалістом компанії «Швидко Гроші», за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченої ОСОБА_8 .
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_8 , яка кримінальне правопорушення вчинила вперше, в скоєному щиро розкаялася, характеризується виключно позитивно, працевлаштована, тобто має стабільний заробіток, суд переконаний, що останній слід призначити найменш суворий вид покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 126 КК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_8 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_10 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_8 , в якому вона просить стягнути з обвинуваченої на її користь матеріальну шкоду в розмірі 6461,94 гривень та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.
Суму матеріальної шкоди обґрунтовує тим, що саме 6461,94 гривень становить вартість документально підтверджених витрат, які вона понесла у зв`язку з необхідністю лікування, якого вона потребувала через протиправні дії обвинуваченої. Суму моральної шкоди в розмірі 20000 гривень обгрунтовує наявністю в неї внаслідок протиправних дій обвинуваченої душевних страждань, яких вона зазнала внаслідок протиправних дій останньої, що змусило її (потерпілу) відновлювати не тільки своє фізичне, а й психологічне становище, перебороти себе вільно ходити по вулиці, не боятись спілкуватись з однолітками, налагоджувати стосунки в колективі, в якому вона навчається, тобто її життя було перенасиченим негативними емоціями та психічними переживаннями.
Розглядаючи позовні вимоги потерпілої, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України обов`язок по доказуванню обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, покладається на сторони, кожна з яких зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За змістом абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, розглянувши даний позов в межах пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, суд констатує, що визнані повністю обвинуваченою (відповідачем) позовні вимоги потерпілої (позивача) в частині відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, є обгрунтованими та доведеними, не суперечать закону та не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню з метою ефективного захисту інтересів фізичної особи.
Щодо позовних вимог потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, суд керується таким.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченої ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_10 дійсно зазнала моральних страждань, пов`язаних із завданим їй обвинуваченою фізичним болем.
Отже, внаслідок винних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 було завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню.
Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, характер немайнових втрат, зокрема, враховує глибину душевних та фізичних страждань, яких зазнала потерпіла у зв`язку з завданим їй фізичним болем, що не мало наслідком спричинення їй тілесних ушкоджень. При цьому, судом зауважується, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, та у жодному разі не може вважатися покаранням винної особи. З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд дійшов висновку, що пропорційною компенсацією моральних страждань потерпілої є відшкодування їй обвинуваченою спричиненої моральної шкоди у розмірі 5000 гривень, на підставі чого позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, підлягають частковому задоволенню.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до обвинуваченої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 :
?в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 6461 (шість тисяч чотириста шістдесят одна) гривень 94 копійки;
?в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 5000 (п`ять тисяч) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_12