Провадження 1кп-932/6/20
Справа 932/66/20
УХВАЛА
Іменем України
12 листопада 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001046, відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду продовжено на строк до 19.11.2021 року включно. Справа по суті не розглянута, здійснюється дослідження додаткових доказів.
Прокурором заявлено клопотання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці з тих підстав, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, він не має міцних соціальних зв`язків, не має певного місця проживання, офіційно не працює, схильний до вчинення кримінальних правопорушень. Таким чином існують ризики, що ОСОБА_5 , розуміючи яке покарання йому може бути призначено у разі визнання його винуватим, зважаючи на його особистість, може переховуватися від суду або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо для запобігання вищезазначених ризиків.
Захисник адвокат заперечував проти задоволення клопотання прокурора і просив відмовити в його задоволенні і застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з тих підстав, що відсутні достатні докази винуватості обвинуваченого в оголошеному прокурором обвинуваченні, докази обвинувачення є недопустимими або неспроможними, т.я. справа щодо обвинуваченого сфальсифікована. Досудове розслідування щодо неправомірних дій працівників поліції у зазначеному кримінальному провадженні не завершено ДБР. Зазначені прокурором ризики необґрунтовані, оскільки вони вже сплили за часом тримання обвинуваченого під вартою протягом двох років, а нових ризиків прокурор не навів. У обвинуваченого є місце проживання, яке зазначено в обвинувальному акті.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він при розгляді справи у Кіровському райсуді перебував на домашньому арешті та не ухилявся від суду та не впливав на недопитаних потерпілих та свідків.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, відмовивши у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали.
Згідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження строку його дії, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків у місті його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, наявність судимостей у обвинуваченого, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інші відомості.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом зброї та бойових припасів в Україні, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, він раніше судимий, також притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів і наразі кримінальні провадження щодо нього розглядаються в судах м.Дніпро, крім того, він перебуває у розшуку Деснянським ВП м. Києва за підозрою у вчиненні корисливих злочинів, він офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, знімав квартиру у м. Дніпро і тому мав тимчасове місце проживання у м. Дніпро без реєстрації, оскільки зареєстрований у Луганській області, де наразі проходить ООС, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, і з врахуванням стадії процесу, коли судом продовжується дослідження доказів, реально існують ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Посилання сторони захисту, як на підставу відмови у задоволенні клопотання прокурора на необґрунтованість обвинувачення та відсутність доказів провини обвинуваченого і тривалість розгляду справи, суд вважає необґрунтованими, оскільки учасники процесу надають суду докази доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення, які суд оцінює в нарадчій кімнаті при поставленні остаточного рішення по справі, а тривалий розгляд справи, пов`язаний з процесуальною поведінкою учасників процесу, їх кількістю.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а наявність судимості, інших підозр у вчиненні злочинів може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, у тому числі цілодобовий домашній арешт, не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам, а обраний відносно останнього запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, особистості обвинуваченого, який не має бездоганної репутації у суспільстві, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На підставі викладеного суд вважає, необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, суд вважає необхідним відмовити.
З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115260 гривень з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 10 січня 2022 року включно.
Залишити без змін визначену заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 115260 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1