Справа № 349/727/20
Провадження № 11-кп/4808/438/21
Категорія ст. 128 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , на вирок Рогатинського районного суду від 31 серпня 2021 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, із професійно-технічною освітою, одружений, непрацюючий, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений за ст. 128 КК і призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задовольнено частково.

Стягнуто з ОСОБА_12 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 - 30 000,00 грн. моральної шкоди та 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, всього 36 000,00 грн.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим за те, що він заподіяв необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Так, 01 лютого 2020 року приблизно о 08 год. ОСОБА_8 виїжджав на мотоблоці з подвір`я свого господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

В цей момент до нього підійшов його дядько ОСОБА_10 , який почав з`ясовувати в нього причини конфлікту з його дружиною, який мав місце дещо раніше.

Під час сварки, яка переросла в штовханину, обвинувачений ОСОБА_8 , з необережності, у формі злочинної недбалості, на ґрунті тривалих неприязних відносин, не розрахувавши своєї сили штовхнув потерпілого ОСОБА_10 лівою рукою в ділянку грудей, внаслідок чого останній не втримався на ногах та впав на землю.

В результаті таких дій потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового черезвертального, гвинтоподібного діафізарного підвертального, гострого перелому правої стегнової кістки із зміщенням уламків, що викликало необхідність проведення операцій. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення.

Не погодившись з оскаржуваним вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав АС, із змісту якої вбачається, що він вважає зазначений вирок в частині розміру присудженої моральної шкоди незаконним та таким, що підлягає скасуванню з мотивів надмірного розміру стягнення із його підзахисного такого розміру моральної шкоди, яке є явно неспівмірним із суспільною небезпекою вчиненого кримінального правопорушення та було призначено судом першої інстанції без належного урахування особи обвинуваченого і обставини, які пом`якшують його покарання. Зазначає, що в ході розслідування даного кримінального провадження, протиправна діяльність ОСОБА_8 обмежується одним незначним епізодом, який не несе особливої суспільної небезпеки, протиправна поведінка його підзахисного була спровокована самим потерпілим, ОСОБА_8 обмежився лише поштовхом потерпілого та йому було важко уявити можливість настання настільки негативних наслідків від простого поштовху в груди. Крі цього, ОСОБА_8 позитивно характеризується по місцю проживання, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому заподіяну матеріальну шкоду. Судом не було враховано також наявність двох неповнолітніх дітей та одну дитину, що продовжує навчання на утриманні обвинуваченого, а також те, що інвалідності потерпілому, як останній стверджував, йому не встановлено.

Просить змінити вирок Рогатинського районного суду від 31.08.2021 року щодо ОСОБА_8 та визначити розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

В поданому запереченні на АС, представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 вказує, що вирок Рогатинського районного суду від 31.08.2021 року в частині визначення моральної шкоди в сумі 30 000 грн. вважає законним і справедливим. Просить подану АС залишити без задоволення, а вирок Рогатинського районного суду від 31.08.2021 року без змін.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подану АС, просять вирок суду змінити та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди; пояснення потерпілого ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_11 , прокурора ОСОБА_7 , які заперечив доводи, поданої АС, вирок суду вважають законним і обґрунтованим і просять залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Винуватість ОСОБА_8 в повному обсязі доведена перевіреними та дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження доказами, наданими стороною обвинувачення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ст. 128 КК, відповідає встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється.

Покликання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 у своїй АС на незаконність вироку в частині стягнення із його підзахисного 30000 грн. моральної шкоди, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

У відповідності до ст. 3 Конституції України «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю». Відповідно до ст. ст. 56, 62 Конституції України фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, при визначенні розміру моральної шкоди.

У пункті 3 названої вище постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 подав до суду цивільний позов про відшкодування зокрема моральної шкоди, в якому просив стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Колегія суддів приходить до переконання, що враховуючи глибину і тривалість моральних страждань потерпілого ОСОБА_10 , який зазнав середньої тяжкості тілесних ушкоджень, обставини за яких він отримав тілесні ушкодження, форму вини особи, яка завдала моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір відшкодування моральної шкоди, а саме в сумі 30 000,00 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин кримінального провадження цей розмір не може вважатися явно заниженим чи завищеним.

Також, на думку колегії суддів, виходячи з вимог розумності, виваженості і справедливості, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, характер, глибину та ступінь моральних страждань потерпілого, ступінь вини особи, яка завдала такої шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, суд першої інстанції правильно частково задовольнив цивільний позов, визначивши саме такий розмір відшкодування моральної шкоди.

Посилання сторони захисту на матеріальне становище обвинуваченого, окрема те, що у нього на утриманні 2 неповнолітніх дітей та однієї дитини, що продовжує навчання, а також, що інвалідності потерпілому, як останній стверджував, останньому не встановлено, як на підставу зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, безпідставні і не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди завданої фізичною особою залежно від її матеріального становища, крім випадків коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Отже, оскільки шкода завдана потерпілому ОСОБА_10 внаслідок вчинення злочину, то й матеріальне становище обвинуваченого не впливає на розмір відшкодування. При цьому, матеріальний стан потерпілого суд апеляційної інстанції не вважає підставою для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди.

Сторона захисту в поданій АС навела обставини, які позитивно характеризують обвинуваченого та дані про його особу, однак такі не змінюють суть правопорушення, винуватість особи у його вчиненні, не впливають на висновки про глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках у зв`язку з самим правопорушенням, відповідно не свідчать про необхідність визначення меншого розміру заподіяної моральної шкоди.

Колегія суддів звертає увагу, що позицію обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу відшкодування моральної шкоди та дані про нього вплинули на висновки суду про необхідність задоволення цивільного позову частково.

З урахуванням встановленого, підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд не вбачає, а тому покликання захисника в АС щодо цього, є безпідставними.

За таких обставин, АС захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5