Номер провадження: 11-кп/813/2146/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року, якою кримінальне провадження №0002757 від 27.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 КК України, було закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності
установив
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року було закрито кримінальне провадження №0002757 від 27.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, було вчинено у вересні 2017 року та з дня його вчинення минуло більше трьох років, строки давності, встановлені ст.49 КК України сплили, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала
В апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури, вважає що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.284 КПК України розглянув клопотання прокурора без участі обвинуваченого, чим позбавив його права вибору можливої процесуальної поведінки.
Крім того, судом у порушення вимог ч.2, ч.3 ст.49 КК України, не з`ясовувалось питання щодо можливого переривання чи зупинення перебігу давності у зв`язку з вчиненням ОСОБА_8 , нового злочину чи ухиленням від суду.
Посилаючись на наведене, прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_10 не з`явилися,про дату та час розгляду справи повідомлялись шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень, причини неявки не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора, який вважав за можливе провести апеляційний розгляд за наявної явки, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 та представника потерпілого ОСОБА_10 .

Позиції учасників судового розгляду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Положення ст.2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини ухвали суду, вона не відповідає вимогам зазначеної вище норми закону з таких підстав.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, в порушенні зазначених вимог законодавства, суд першої інстанції розглянув клопотання прокурора про закриття кримінального провадження без обов`язкової участі обвинуваченого, чим грубо порушив порядок його розгляду та позбавив обвинуваченого права на заперечення проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно журналу судового засідання прокурор заперечував на розгляді заявленого ним клопотання без участі обвинуваченого.

Крім того, суд першої інстанції, в порушенні вимог ч.2, 3 ст.49 КК України не з`ясував питання щодо можливого переривання чи зупинення перебігу строку давності, оскільки за змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Зазначене свідчить про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення, прийнятого за його результатами.
Приписами ч.1 ст.412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.
Пунктом першим частини першої ст. 415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, в тому числі п.3 ч.2 ст.412 КПК України.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити остаточне рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження, оскільки судом першої інстанції не було здійснено розгляд обвинувального акту по суті.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, яка прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції у іншому складі суду.
Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року, якою кримінальне провадження №0002757 від 27.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 КК України, було закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - скасувати

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.190 КК України у тому ж суді першої інстанції у іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4