КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5966/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року,

за участі:
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням отримання медичної допомоги в межах строку досудового розслідування, а саме до 05 листопада 2021 року включно, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, працюючого на посаді начальника підрозділу охорони Сумиобленерго, на утриманні в якого перебуває неповнолітня дитина 2010 року народження,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року), ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п.п. 1,5,12, ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5,12, ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 звернулися до суду з апеляційними скаргами.
У поданій прокурором апеляційній скарзі з доповненнями процесуальний керівник просив ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 28.09.2021 року скасувати та постановити нову, якою клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Як вважає сторона обвинувачення, ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_8 тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку, у разі визнання винуватим, підозрюваному загрожує покарання у вигляді довічного позбавлення волі, вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє обрання до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Апелянт стверджує також про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обставинами, які на думку сторони обвинувачення, дають підстави зробити висновок про існування ризику переховування від органу досудового розслідування, обумовлені тим, що інші учасники кримінального провадження на даний час перебувають у розшуку та уникають притягнення до кримінальної відповідальності. За таких обставин у сторони обвинувачення виникли підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 , як і інші співучасники у вчиненні кримінальних правопорушень, не буде належним чином виконувати процесуальні обов`язки та переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду.

Процесуальний керівник зазначає, що характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , характеризують його як особу із зв`язками в Національній поліції України, здатну до протидії досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, фальсифікації доказів причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення. Наводить доводи щодо існування ризику перешкоджання з боку підозрюваного у разі його звільнення, процесу здійснення правосуддя, оскільки останній, володіючи відомостями щодо осіб потерпілих, свідків, може вплинути на них з метою схилення до зміни показань та відмови від них. При цьому зазначає, що ОСОБА_8 є колишнім працівником управління громадської безпеки ГУ МВС України в м. Києві, а відтак матиме змогу впливати на інших свідків, у тому числі колишніх працівників БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській та Львівській областях.

Не погоджуючись з вищенаведеними доводами апелянта, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких зазначила, що клопотання про застосування запобіжного заходу, а також апеляційна скарга ґрунтуються на припущеннях сторони обвинувачення та не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

Адвокат стверджує, що всупереч вимогам ст. 396 КПК України, прокурор не обґрунтував у чому полягає незаконність оскаржуваного рішення суду першої інстанції та не вказав, які норми матеріального або процесуального право були порушені.

Сторона захисту також не погоджується з висновками органу досудового розслідування щодо існування ризиків у кримінальному провадженні. Зокрема щодо знищення речей та документів, впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження. При цьому зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває майже 8 років і за цей час стороною обвинувачення не зафіксовано жодного доказу того, що ОСОБА_8 скористався своїми службовими повноваженнями для здійснення незаконного тиску на учасників провадження, або намагався знищити чи спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають значення для встановлення об`єктивної істини у справі. Крім того за спливом майже 8 років з дати подій орган досудового розслідування допитав свідків, вилучив всі необхідні речові докази, провів необхідні та можливі експертні дослідження.

Крім цього, не погоджуючись рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, у якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.09.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити її в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 195 КПК України, в іншій частині залишити без змін.

Як вважає сторона захисту, ухвала слідчого судді є необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не прийнято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Зокрема стверджує, що ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки повідомлення про підозру від 24.09.2021 року стосувалося особи з іншими анкетними даними (невідповідності щодо року народження підозрюваного) та на даний час до Європейського суду з прав людини була подана відповідна заява, яка прийнята за № 57967/15 та станом на 28.09.2021 року розгляд справи триває.
Крім того зазначає, що повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу були складені слідчим Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Держаного бюро розслідувань, однак вказаний підрозділ не входить Головного слідчого управління, а просто входить до складу центрального апарату Державного бюро розслідувань, а відтак особою, яка в силу ст. 38 КПК України не має відповідних повноважень на здійснення досудового розслідування в будь-якому кримінальному провадженні.
Апелянт стверджує також, що клопотання та додані до нього матеріали не містять жодного доказу причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також доказів, які прямо або опосередковано вказували б на існування ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення, заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника та також просили скасувати ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Слідчим управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Держаного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001029 від 25.11.2013 року за підозрою колишнього заступника начальника відділу забезпечення масових заходів управління громадської безпеки ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року), ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п.п. 1,5,12, ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5,12, ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.
24.09.2021 року в ході досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року), ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п.п. 1,5,12, ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року), ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5,12, ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.
28.09.2021 року слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
28.09.2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням отримання медичної допомоги в межах строку досудового розслідування, а саме до 05 листопада 2021 року включно.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу та його продовження, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до підозрюваного слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є фактичні обставини, наведені у клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 , до вчинення інкримінованого злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Отже, доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є непереконливими.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх існування є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, характер вчинених злочинів, а також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Однак з огляду на те, що подія кримінального правопорушення відбувалась у 2013-2014 роках, увесь цей час орган досудового розслідування вчиняв дії, спрямовані на відшукання доказів для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, то на даний час ризики у кримінальному провадженні суттєво зменшились і не можуть виправдовувати утримання особи в місцях попереднього ув`язнення.
В процесі ефективного здійснення досудового розслідування відпадає ризик у знищенні, спотворенні речей та документів, оскільки майже за 8 років, що триває розслідування у кримінальному провадженні, необхідні речі та документи відшукані, до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів долучені та експертизи по ним проведені.
Що стосується ризику уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та або суду, то з наданих прокурором матеріалів, не вбачається доказів на підтвердження вказаного ризику, а відтак колегія суддів вважає його припущенням сторони обвинувачення. Наявні у матеріалах клопотання та апеляційної скарги доводи стосовно існування вказаного ризику пов`язані з неналежною процесуальною поведінкою інших учасників кримінального провадження, однак це ніяким чином не може свідчити про існування ризиків щодо підозрюваного ОСОБА_8 . Крім того, як вбачається з наданих до суду матеріалів, ОСОБА_8 мав реальну можливість вчинити всі дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування, оскільки певний час щодо нього не було застосовано запобіжний захід, однак таких дій не вчиняв, покладені на нього процесуальні обов`язки виконував в повній мірі та довів, що вказаний ризик переховування від органів досудового розслідування є надуманим.
Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя належним чином не врахував дані про особу підозрюваного, передбачені п. п. 3 - 8 ст. 178 КПК України, хоча вони мають фактично визначальне значення при застосуванні будь-якого запобіжного заходу. Зокрема, слідчим суддею належним чином не враховано, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 триває з 2013 року, а відтак орган досудового розслідування мав можливість вчинити всі дії, необхідні для відшукання доказів, отримання пояснень свідків та інших відомостей для встановлення об`єктивної істини у справі. Вказані обставини в свою чергу впливають на існування ризиків у кримінальному провадженні, які у разі здійснення ефективного досудового розслідування зі спливом часу зменшуються. Крім того з 2013 року щодо ОСОБА_8 неодноразово застосовувався, продовжувався та змінювався запобіжний захід, однак його процесуальна поведінка протягом цього часу не змінювалась, він дотримувався виконання покладених на нього обов`язків.
Крім того на даний час Дарницьким районним судом міста Києва розглядається справа за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 41, чт. 340, ч.1 ст. 171, ч. 4 ст. ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч.4 ст. 41, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України, однак судом відмовлено у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 за недоведеністю стороною обвинувачення заявлених у клопотанні ризиків.
Вказана обставина враховується колегією суддів при перегляді оскаржуваної ухвали, оскільки вказані обставини додатково характеризують ОСОБА_8 як особу, яка належним чином дотримується процесуальної поведінки, а зворотного стороною обвинувачення не доведено.
Разом з тим колегія суддів враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває і ризик впливу на свідків, які можуть змінити свої показання в суді існує та за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, приходить до висновку про доцільність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, що не пов`язаний з позбавленням волі та з урахуванням особи підозрюваного, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
З огляду на такі обставини, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є невиправдано обтяжливим для останнього. Тому колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника та прокурора необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому злочинів та їх наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким немає.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням отримання медичної допомоги в межах строку досудового розслідування, а саме до 05 листопада 2021 року включно, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому до 05 листопада 2021 року включно залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю його за поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати на першу вимогу до слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 05 листопада 2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , а її безпосереднє виконання на орган Національної поліції за місцем перебування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під домашнім арештом.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4