Дата документу Справа № 335/7070/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/7070/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/163/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула 9 лютого 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, ФОП, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 за погодженням процесуального керівника - прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки та у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи-підприємця, використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Слідчий вказувала, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_8 .

Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави розміром 841 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1767782 гривень.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного дня строком до 11 березня 2022 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного дня; прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора чи суду за межі Запорізької області; повідомляти про зміну місця свого проживання слідчого, прокурора чи суд; уникати спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку про необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що на думку слідчого судді забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.
В обґрунтування доводів зазначає, що у клопотанні про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення вказано на необхідність застосування такого заходу з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, у порушення вимог ст.ст.177, 194 КПК України слідчим суддею під час відмови у застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу належним чином не надано оцінки вказаним ризикам, про зазначено стороною обвинувачення у клопотанні.
Таким чином, вважає, що слідчим суддею безпідставно та без належного вивчення і оцінки всіх ризиків та фактів, на які вказано стороною обвинувачення, відмовлено у застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний та його захисник висловили свої заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідаючи на доводи прокурора, судова колегія констатує, що слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинні враховуватися при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Доводи прокурора про те, що слідчим суддею не у повній мірі виконані вимоги ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу не ґрунтуються на змісті ухвали. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови у задоволені клопотання слідчого і обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що надані сторонами докази та встановлені у ході розгляду клопотання обставини, доводять лише наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадження. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки на момент розгляду клопотання слідчим суддею досудове розслідування ще тривало, а відповідно до ст.23 КПК України, показання учасників кримінального провадження повинні бути надані безпосередньо в суді.

Разом з цим, застосовуючи до вказаної особи альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про можливість досягти дієвості даного кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_8 до суду, відсутність даних про порушення останнім покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про неможливість забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Колегія суддів наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_8 умов обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати проведенню досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені. При цьому, досудове розслідування триває з 2020 року, та за цей період часу жодного доказу на існування ризиків органом досудового розслідування не було надано. Всі слідчі дії у даному кримінальному провадженні проводились без застосування будь-якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .

З огляду на доводи апеляційної скарги, що слідчим суддею не вивчено обставин щодо наявності усіх заявлених у клопотанні ризиків, то вивчення змісту оскаржуваного рішення, схиляє судову колегія до висновку про необґрунтованість таких тверджень апелянта. Посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що відносно ОСОБА_8 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж запропоновано ініціатором клопотання, не заслуговують на увагу, оскільки такі твердження нічим об`єктивно не підтверджені, а тому слід визнати припущеннями.

На спростування цього доводу слугує тривалість строку, який минув з дня застосування відносно ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, протягом якого підозрюваний не допустив порушень покладених на нього процесуальних обов`язків.

Одночасно, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст.132, ч.3 ст.184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Що стосується даних про особу підозрюваного, то слідчим суддею цілком слушно враховані відомості стосовно особи ОСОБА_8 , який є особою раніше не судимою, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, стан його здоров`я, ставлення останнього до вчиненого, що свідчить про взяття слідчим суддею до уваги всіх обставин у їх сукупності.

Посилання прокурора щодо вчинення тяжкого злочину, не можуть слугувати єдиною підставою для обрання ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

З цього приводу слід зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, як на це посилається прокурор в апеляційній скарзі, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_8 при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Що стосується існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, то слідчим та прокурором у судовому засіданні також не було доведено наявності зазначеного ризику, що підозрюваний за цей час вчинив інше кримінальне правопорушення. Більш того, посилання прокурора на існування цього ризику є безпідставним, оскільки ОСОБА_8 є особою раніше не судимою.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Доказів протилежного суду апеляційної інстанції прокурором не надано. Отже вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Також, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор повідомив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 спрямовано до суду для розгляду кримінального провадження по суті, тобто досудове розслідування по кримінальному провадженню завершено. В подальшому питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження має вирішуватись судом першої інстанції у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 строком до 11 березня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4