Ухвала
Іменем України
30 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 333/1256/19
провадження № 51-6083ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 вересня 2021 року в частині вирішення цивільного позову,
встановив:
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 6 місяці арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 вересня 2021 року вищевказаний вирок в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_5 скасовано та матеріали провадження направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. У решті вирок залишено без змін.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеної ухвали апеляційного суду від 23 вересня 2021 року в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_5 .
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку,

що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, виходячи

з наступного.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував,

що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ

до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення

у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду

в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки оскаржуваною ухвалою вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_5 було скасовано та матеріали провадження направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, то зазначена ухвала в цій частині не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому вона не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана

на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, а також те, що оскаржувана ухвала в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_5 не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, то вона в цій частині не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити адвокату ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження

за його касаційною скаргою на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 вересня 2021 року в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3