Справа № 587/153/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002960 від 25 грудня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого електромонтажером в ТОВ «Полісан», розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування встановлено, що 24 грудня 2021 року о 21:40 год поліцейськими СРПП відділення поліції №4(м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в смт. Степанівка поблизу будинку №74 по вул. Центральній Сумського району було виявлено автомобіль марки ВАЗ 2107, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , біля якого перебував ОСОБА_5 та знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява та нечітка мова, порушення координації рухів. Після виявленого факту, поліцейськими було запропоновано ОСОБА_5 пройти перевірку для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» чи у закладі Клінічного медичного центру соціально небезпечних захворювань Сумської міської ради та повідомлено, що у разі підтвердження перебування у стані алкогольного сп`яніння, на останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_5 на проходження перевірки за допомогою алкотестеру «Драгер» погодився. Результат проходження тестування на алкоголь алкотестером «Драгер» становить -1,69 проміле. ОСОБА_5 з метою направленою на не притягнення його до адміністративної відповідальності за керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння висловив пропозицію надати неправомірну вигоду в розмірі 5000 чи/або 10000 грн, поліцейським СРПП №4 відділення поліції №4( м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на що отримав відмову та був попереджений, що вказані неправомірні дії створюють склад кримінального правопорушення. Не приймаючи до уваги попередження службових осіб Національної поліції України про кримінальну відповідальність за пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди ОСОБА_5 , продовжував неодноразово пропонувати неправомірну вигоду вищевказаним службовим особам. Продовжуючи перебувати неподалік будинку АДРЕСА_2 , в салоні службового транспортного засобу працівників СРПП відділення поліції №4( м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_5 , дістав з карману куртки грошові кошти, в сумі 10000 грн та поклав їх між передніми сидіннями автомобіля, у місці перемикання передач, за отримання якої працівники поліції не повинні були складати протокол про адміністративне правопорушення, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України, як пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення в її інтересах дій з використання наданого службового становища.

14 січня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 та прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_8 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 469, 472 КПК України.

Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 .

Так, відповідно до умов угоди, сторони враховуючи тяжкість злочину, який відноситься до нетяжких злочинів та пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, погодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений в судовому засіданні вказав, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам закону.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання.
Суд шляхом проведення опитування прокурора, обвинуваченого, його захисника, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість його затвердження.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст.ст.96-1, 96-2 КК України та ч.9 ст. 100 КПК України.

Оскільки 10000 гривень були предметом злочину, то відповідно до ст. 96-2 КК України, вони підлягають спеціальній конфіскації у власність держави.

Арешт майна, накладений за ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми необхідно скасувати.

Під час досудового розслідування та провадження в суді запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 січня 2022 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю його захисника ОСОБА_4 з одного боку, та прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_8 , з іншого.

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт майна, накладений за ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.12.2021 року.

Речові докази: диски лазерний систем зчитування з відеофайлами, з нагрудних відео рєстраторів екіпажу «Лужок-1024», диск лазерних систем зчитування із записом повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на лінію «102», які приєднані та зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: грошові кошти в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, а саме:40 купюр номіналом 200 грн, серії, номери та рік випуску-ХД1881716, 2014; СК3882128, 2014; СД6646497, 2014; КЖ4975172, 2011; КЖ6774061, 2011; ХЕ1901514, 2014; КИ3523989, 2011; 3В2641603, 2007; СА6220419, 2014; ХБ2245217, 2014; УВ0035226, 2014; ЦБ8876513, 2014; КЕ3993814, 2011; УВ6172840, 2014; ТГ1962250, 2014; 3А2287672, 2007; ЕИ1261021, 2007; УК2693383, 2014; СИ6316291, 2014; ЕШ6342145, 2007; УФ0866203, 2014; СЕ5285676, 2014; ЦБ1375629, 2014; АА8806039, 2007; ТЗ8087926, 2014; СИ6236116, 2014; ПБ3488317, 2013; ХЕ6351687, 2014; ХЗ2036446, 2014; ХВ1228306, 2014; ЗБ3103449, 2007; СВ1673480, 2014; КГ1688184, 2011; СА6109777, 2014; АЕ1929683, 2007; КИ1703935, 2011; ЄВ5689675, 2007; ТБ9798994, 2014; СБ5046613, 2014; КЙ0705494, 2011; 4 купюри номіналом 500 грн, серії, номери та рік випуску- ЛГ4696730, 2011; ХЕ0646656, 2015; ФД9435695, 2015; УГ8264990, 2015, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, в порядку ст.ст.96-1, 96-2 КК України та ч.9 ст.100 КПК України, вилучити у власність держави, застосувавши спеціальну конфіскацію.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1