Провадження № 11-кп/4820/790/21
Справа № 676/5888/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 від 16 липня 2021 року, за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 , на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесенні 10 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000519 від 16 липня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 1, 2, 5, 7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, повернуто прокурору.
Задоволено клопотання прокурора, обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 10 грудня 2021 року включно.

Прокурор ОСОБА_9 , в поданій апеляційній скарзі, просить ухвалу суду скасувати, в частині повернення обвинувального акту прокурору, в решті ухвалу суду залишити без змін. Вказує, що положення ч. 1 ст. 384 КПК України передбачають рівнозначний обов`язок як прокурора так і суду щодо роз`яснення обвинуваченому можливості та особливостей розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Однак, колегія суддів не тільки проігнорувала вищевказану норму чинного КПК України, а ще й в повному обсязі переклала на прокурора обов`язок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних, а отже суд не лише не виправив цей недолік, але й сам припустився порушення вимог ст. 384 КПК України, маючи не тільки обов`язок, а й реальну можливість здійснити таке роз`яснення в ході підготовчого судового засідання. Також, судом першої інстанції не враховано висновків щодо застосування норм права, викладених у п. 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2018 у справі №523/6472/14-к, згідно якого роз`яснення судом обвинуваченому права на суд присяжних можливе в судовому засіданні до завершення судового розгляду.

Прокурор уважає, що суд незаконно повернув обвинувальний акт, що в свою чергу може перешкодити своєчасному судовому розгляду у визначені законом строки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які уважать рішення законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає переконливими доводи прокурора, в апеляційній скарзі, про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення необґрунтованого рішення про повернення обвинувального акта.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
У відповідності з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, мотивував своє рішення тим, що відповідно до ч.1 ст.384 КПК України прокурор зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п. 1, 2, 5, 7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних прокурором не роз`яснено, письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування не додано та відповідно суду не передано.
Такі дії з боку прокурора, на переконання суду першої інстанції, позбавляють можливості обвинуваченого підготуватись до реалізації права на суд присяжних та прийняти виважене рішення з цього питання.
Тому вказані обставини є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема, права обвинуваченого на захист.
Перевіривши підстави, з яких суд першої інстанції повернув прокурору обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог, визначених ст.291 КПК України, є зрозумілим та конкретним, що давало підстави для призначення до судового розгляду кримінального провадження на підставі вказаного обвинувального акту та не порушувало право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 .
Положеннями ст.291 КПК України законодавець установив процесуальний порядок складання обвинувального акта у кримінальному провадженні, низку відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, відповідно до положень ч.3 ст.314 КПК України, суд має право у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст.291 КПК України, та будь-яких інших вимог, котрим повинен відповідати обвинувальний акт законодавцем не визначено.
Відтак, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтуються на вимогах закону.
Колегія суддів зауважує, що вимоги ст.384КПК України щодо роз`яснення особі відповідного права прокурором при направленні обвинувального акта до суду та судом під час підготовчого судового засідання спрямовані на забезпечення ефективної реалізації обвинуваченим зазначеного права завдяки своєчасній поінформованості і наданні йому реальної можливості ініціювати питання про особливий порядок судового розгляду.
Кримінальне провадження в суді присяжних за своєю правовою природою є особливим порядком кримінального провадження, покликаним забезпечити додаткові гарантії особам, обвинуваченим у вчиненні найбільш тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Одним із елементів гарантованого статтею 6 Конвенції права на справедливий судовий розгляд є розгляд справи судом, встановленим законом.
Вирішуючи питання про те, чи є нероз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних прокурором безумовною підставою для повернення обвинувального акта, необхідно виходити з того, чи забезпечили фактично застосовані час і спосіб такого роз`яснення можливість реалізувати право на особливий порядок судового розгляду.
Ураховуючи усталену судову практику, колегія суддів зазначає, що право на суд присяжних, яке не було роз`яснено прокурором, могло бути роз`яснене на стадії підготовчого провадження судом. Однак, зазначений недолік вчасно не виправлено судом першої інстанції й обвинуваченому не було створено необхідні умови для ефективного використання цього права.
Не враховано місцевим судом і правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 вересня 2018 року (справа №523/6472/14-к), відповідно до якої за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що в результаті роз`яснення права на суд присяжних на стадії судового розгляду обвинувачений мав реальну можливість ефективно скористатися ним, суд вправі не визнавати відсутність роз`яснення такого права прокурором при направленні обвинувального акту до суду безумовною підставою для скасування вироку.

Окрім цього, колегією суддів встановлено, що перед апеляційним розглядом цього провадження, прокурором обвинуваченому ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_8 , під розписку, вручено письмове роз`яснення про право на розгляд цього кримінального провадження судом присяжних. Сторона захисту цих обставин при апеляційному розгляді не заперечила.
Таким чином підстави, на які послався суд в ухвалі, не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та не тягнуть за собою повернення обвинувального акту прокурору. Доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження, під час апеляційного розгляду провадження, ухвала суду не може залишатися в силі та відповідно до положень ст. ст. 409, 412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів враховує, що будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину проти життя та здоров`я особи, обвинувачений на шлях виправлення не став, оскільки йому інкримінується, що протягом іспитового строку він вчинив новий особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані у судовому засіданні з метою зміни їх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Наведені доводи захисника у судовому засіданні апеляційної інстанції про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт, є безпідставними з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, даних про особу обвинуваченого, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування саме такого виду запобіжного заходу. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який колегія суддів не убачає.
З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового провадження, а також забезпечення виконання процесуальних рішень у справі, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, у тому числі зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані місцевим та апеляційним судом при продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року про повернення обвинувального акту прокурору щодо ОСОБА_7 скасувати і ухвалити нову.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 січня 2022 року, включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4