КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/6857/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року,
прокурора ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки:
- не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , підозрюваними ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також іншими свідками та підозрюваними, визначеними слідчим, з приводу обставин правопорушень, в яких він підозрюється;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваному ОСОБА_8 негайно прибути за адресою застосування запобіжного заходу
Роз`яснено підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Визначено строк дії ухвали слідчого судді та покладених слідчим суддею обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 08 січня 2022 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів ДБР Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів ДБР та нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянти зазначають, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України. Слідчим суддею під час розгляду клопотання сторони обвинувачення залишено поза увагою те, що підозра є необґрунтованою та відсутні ризики, про які вказувала сторона обвинувачення, не досліджено та не надано оцінку доводам та доказам, які були надані стороною захисту, а також не встановив під час розгляду справи, що прокурором не доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Також апелянти зазначають, що звинувачення за ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України базується виключно на недостовірних відомостях слідства і не підтвердженні жодними доказами.
Апелянти звертають увагу на те, що ОСОБА_8 не вносив ніяких відомостей в митні декларації, не складав їх та не підписував, а зазначені дії були вчинені митним брокером ОСОБА_13 , що підтверджується копіями відповідних митних декларацій.
Ні в повідомлення про підозру, ні в клопотанні про обрання запобіжного заходу прокурора не міститься доводів щодо подання як заявником - митним брокером так і експортером ТОВ «Компанія «Укртехекспорт», ТОВ «ТВМ Холдінг» недостовірних документів, недостовірної інформації, ненадання всієї інформації, яка стосується зазначеного майна, що вплинуло на невірну класифікацію цього майна.
Слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу жодним чином не було досліджено в судовому засідання, що сторона обвинувачення не надала докази, які б вказували чи підтверджували будь які дії вчинені ОСОБА_8 , щодо надання вказівок та розпоряджень по вчиненню неправомірних дій та відповідно прийняття та виконання митним брокером ОСОБА_17 таких вказівок та розпоряджень.
Крім того апелянти вказують, що повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_8 органом ДБР, який в силу положень ч. 4 ст. 216 КПК України не може здійснювати досудове розслідування відносно ОСОБА_8 , а відтак досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводилось з порушенням вимог ст. 216 КПК України. Посада директора ТОВ «Компанія Укртехекспорт» та директора ТОВ «ТВМ Холдінг», яку займає ОСОБА_8 , не відноситься до посад, зазначених в ч. 4 ст. 216 КПК України. Таким чином, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , підслідне слідчим органам Національної поліції.
Хибним є висновок слідчого судді про відсутність порушення правил підслідності у вказаному кримінальному провадженні через те, що двом працівникам Державної митної служби України, які є працівниками правоохоронного органу, вручено підозру. Оскільки законодавство України не містить норм, які б надавали Державній митній службі України статус правоохоронного органу.
Апелянти вважають, що сторона обвинувачення жодним чином не довела, що до підозрюваного ОСОБА_8 , не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В ході досудового розслідування встановлено наявність достатніх даних для підозри в тому, що ОСОБА_8 , будучи службовою особою директором ТОВ «Компанія Укртехекспорт» вчинив кримінальні правопорушення проти власності та у сфері службової діяльності за наступних обставин.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_8 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ «Компанія Укртехекспорт» на ВМД UA209140/2020/084955.
В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом «комплектів електричних консолей з електронним обладнанням», а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ Компанія Укртехекспорт відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_13 , надав останній пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД UA209140/2020/084955, інвойс від 15.09.2020 № 060/20, акт прийому-передачі від 15.09.2020 № 060 до Договору від 03.07.2019 № 01/19, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 666405, на підставі яких ТОВ Компанія Укртехекспорт здійснило експорт комплектів електричних консолей з електронним обладнанням для TDM Electronics S.A. в кількості 239 шт. на загальну суму 175 665,0 євро.
В такий незаконний спосіб директором ТОВ Компанія Укртехекспорт ОСОБА_8 , за пособництва митного брокера ОСОБА_13 на адресу компанії TDM Electronics S.A. було здійснено експорт вантажу відходів або брухту дорогоцінних металів чи металів, плакованих дорогоцінними металами; інші відходів або брухту з вмістом дорогоцінних металів чи сполук дорогоцінних металів, використовуваних головним чином для добування дорогоцінних металів, всупереч прямої заборони, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1109 «Про затвердження переліків товарів, експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2020 рік».
Здійснена в такий спосіб ТОВ «Компанія Укртехекспорт» незаконна операція з вивезення зазначених товарів за межі митної території України у митному режимі експорту була оподаткована за нульовою ставкою, що спричинило безпідставне формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в вересні 2020 року на суму 1 169 666,0 грн.
Так, ОСОБА_8 , 19.10.2020 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ Компанія Укртехекспорт відшкодування податку на додану вартість від здійснення незаконної діяльності, подав декларацію з податку на додану вартість за вересень 2020 року до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДПС у м. Києві, відповідно до розділу ІІІ якої ТОВ «Компанія Укртехекспорт» задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в вересні 2020 року в сумі 4 296 964,0 грн, з яких 3 034 284,0 грн (зазначена сума включає ПДВ в сумі 1 169 666,0 грн, сплачене за поставку 239 комплектів) підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку.
Згідно довідки від 12.11.2020 № 1626/26-15-04-04-20 про підтвердження сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами камеральної перевірки, складеної Головним управлінням ДПС у м. Києві, податковим органом підтверджено розмір бюджетного відшкодування на користь ТОВ «Компанія Укртехекспорт» в сумі 3 034 284,0 грн на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ «КРЕДОБАНК».
Таким чином, ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно та з корисливих мотивів, заволодів коштами державного бюджету шляхом отримання бюджетного відшкодування суми ПДВ за вересень 2020 рік на розрахунковий рахунок ТОВ Компанія Укртехекспорт в сумі 1 169 666, 0 грн, яка в 600 і більше разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є особливо великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 191 КК України.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів недостовірних відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_8 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ «Компанія Укртехекспорт» на ВМД UA209140/2020/112325.
В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом «комплектів електричних консолей з електронним обладнанням», а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ Компанія Укртехекспорт відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_13 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД UA209140/2020/112325, замовлення від 24.11.2020 № 077 до Договору від 03.07.2019 № 01/19, міжнародної товарно-транспортної накладної CMR № 666306 здійснило експорт комплектів електричних консолей з електронним обладнанням для TDM Electronics S.A. в кількості 241 шт. на загальну суму 88 206,0 євро.
В такий незаконний спосіб директором ТОВ Компанія Укртехекспорт ОСОБА_8 , за пособництва митного брокера ОСОБА_13 на адресу компанії TDM Electronics S.A. було здійснено експорт відходів або брухту дорогоцінних металів чи металів, плакованих дорогоцінними металами; інші відходів або брухту з вмістом дорогоцінних металів чи сполук дорогоцінних металів, використовуваних головним чином для добування дорогоцінних металів, всупереч прямої заборони, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1109 «Про затвердження переліків товарів, експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2020 рік».
Здійснена в такий спосіб ТОВ «Компанія Укртехекспорт» незаконна операція з вивезення зазначених товарів за межі митної території України у митному режимі експорту була оподаткована за нульовою ставкою, що спричинило безпідставне формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в листопаді 2020 року на суму 592 860,0 грн.
Так, ОСОБА_8 , 18.12.2020 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуваннням місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ Компанія Укртехекспорт відшкодування податку на додану вартість від здійснення незаконної діяльності, подав декларацію з податку на додану вартість за листопад 2020 року до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДПС у м. Києві, відповідно до розділу ІІІ якої ТОВ «Компанія Укртехекспорт» задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в листопаді 2020 року в сумі 5 942 557,0 грн (зазначена сума включає ПДВ в сумі 592 860,0 грн, сплачене за поставку 241 комплекту), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку.
Згідно довідки від 18.01.2021 № 4079/26-15-04-08-20 про підтвердження сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами камеральної перевірки, складеної Головним управлінням ДПС у м. Києві, податковим органом підтверджено розмір бюджетного відшкодування на користь ТОВ «Компанія Укртехекспорт» в сумі 5 942 557,0 грн на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ «КРЕДОБАНК».
Таким чином, ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно та з корисливих мотивів, заволодів коштами державного бюджету шляхом отримання бюджетного відшкодування суми ПДВ за листопад 2020 рік на розрахунковий рахунок ТОВ Компанія Укртехекспорт в сумі 592 860,0 грн, яка в 250 і більше разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів недостовірних відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
Крім того, встановлено достатні дані для підозри, що ОСОБА_8 , будучи службовою особою директором ТОВ «ТВМ Холдінг», вчинив кримінальні правопорушення проти власності та у сфері службової діяльності за наступних обставин.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_8 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ «ТВМ Холдінг» на ВМД № UA209140/2021/010283.
В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом «комплектів електричних консолей з електронним обладнанням», а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ ТВМ Холдінг відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_13 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД № UA209140/2021/010283 CMR - 502304 від 05.02.2021 року; INVOCE № 05/21 від 05.02.2021 року (до договору № 01/10/07 від 10.07.2017); Висновок експертного дослідження № 2194/21-54 від 25.01.2021 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; Лист-повідомлення № 003-1401 від 27.01.2021 року, підписаний директором Компанії TDM Electronics S.A. Монікою Вардак; видаткова накладна № 1 від 22.01.2021 ТОВ «Соліта»; рахунок № 18-МОМ20-172 від 09.12.2020, рахунок № НОМЕР_2 від 09.12.2020.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_8 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ «ТВМ Холдінг» на ВМД № UA209140/2021/010747.
В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом «комплектів електричних консолей з електронним обладнанням», а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ ТВМ Холдінг відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_13 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД № UA209140/2021/010747, INVOCE № 07/21 від 10.02.2021; Замовлення № 07/21 від 10.02.2021 року (до договору № 01/10/07 від 10.07.2017), підписане директором ТОВ ТВМ Холдінг ОСОБА_8 та директором TDM Electronics S.A. Монікою Вардак.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_8 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ «ТВМ Холдінг» на ВМД № UA209140/2021/012102.
В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом «комплектів електричних консолей з електронним обладнанням», а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ ТВМ Холдінг відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_13 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД № UA209140/2021/012102, INVOCE № 07/21 від 10.02.2021 року; Замовлення № 07/21 від 10.02.2021 року.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_8 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ «ТВМ Холдінг» на ВМД № UA209140/2021/013775.
В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом «комплектів електричних консолей з електронним обладнанням», а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ ТВМ Холдінг відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_13 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД № UA209140/2021/013775, CMR - 666326 від 16.02.2021 року; INVOCE № 09/21 від 16.02.2021; Замовлення № 09/21 від 16.02.2021 року, підписане директором ТОВ ТВМ Холдінг ОСОБА_8 та громадянкою Республіки Польща ОСОБА_18 .
В такий незаконний спосіб директором ТОВ ТВМ Холдінг ОСОБА_8 , за пособництва митного брокера ОСОБА_13 на адресу компанії TDM Electronics S.A. було здійснено експорт відходів або брухту дорогоцінних металів чи металів, плакованих дорогоцінними металами; інші відходів або брухту з вмістом дорогоцінних металів чи сполук дорогоцінних металів, використовуваних головним чином для добування дорогоцінних металів, всупереч прямої заборони, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2020 № 1329 «Про затвердження переліків товарів, експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2021 рік»
Здійснені в такий спосіб ТОВ «ТВМ Холдінг» незаконні операції з вивезення зазначених товарів за межі митної території України у митному режимі експорту були оподатковані за нульовою ставкою, що спричинило безпідставне формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в лютому 2021 року на загальну суму 5 072 196,0 грн.
Так, ОСОБА_8 , 22.03.2021 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ ТВМ Холдінг відшкодування податку на додану вартість від здійснення незаконної діяльності, подав декларацію з податку на додану вартість за лютий 2021 рік до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДПС у м. Києві, відповідно до розділу ІІІ якої ТОВ «ТВМ Холдінг» задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в лютому 2021 року в сумі 1 857 280,0 грн, з яких 1 857 030,0 грн податковий кредит попереднього звітного періоду.
Разом з цим, в розділі ІІІ податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року, яка була подана ТОВ «ТВМ Холдінг» 19.04.2021 року до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДПС у м. Києві, ТОВ «ТВМ Холдінг» задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в звітному періоді на суму 25 847 786,0 гривень.
Таким чином, з незалежних від ОСОБА_8 причин, останній не довів злочин до кінця, оскільки Головним управлінням ДПС у м. Києві не підтверджено бюджетне відшкодування на загальну суму 5 072 196,0 грн (яка в 600 і більше разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є особливо великим розміром), визначену ОСОБА_8 у декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 рік.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинив замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів недостовірних відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України.
08.11.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Кримінальні правопорушення, що інкримінуються підозрюваному, відносяться до особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи невідворотність покарання може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). На теперішній час у кримінальному провадженні не проведений увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази, а також не встановлені всі можливі причетні особи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень;
3) незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу або примушування до дачі або відмови від дачі показань.
З урахуванням викладеного, а також специфіки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , слідчий вважав, що з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, є необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать усунення існуючих ризиків, оскільки підозрюваний надалі матиме можливість знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
15.11.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, на строк до 08 січня 2022 року, з покладенням обов`язків визначених даною ухвалою.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про його особу. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону не дотримався в повній мірі та слідчий суддя дійшов передчасного висновку про відсутність підстав щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні відносно підозрюваного ОСОБА_8 , виходячи з наступного.
Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).
Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовження обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.
Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями, як в судді першої так і апеляційної інстанції та представленими матеріалами кримінального провадження, дають підстави колегії суддів вважати про наявність в діях ОСОБА_8 , ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, А дослідженні як слідчим суддею так судом апеляційної інстанції долучені до матеріалів клопотання документи, дають підстави дійти висновку для встановлення події кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та причетність до них підозрюваного.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що матеріали, які долучено до клопотання у сукупності, були оцінені слідчим суддею відповідно до стадії розгляду.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, колегія суддів вважає передчасними.
Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , та тяжкість ймовірного покарання, що оцінені слідчим суддею у сукупності із даними про особу підозрюваного; можливість ОСОБА_8 незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відома ОСОБА_17 , яка є підозрюваною у цьому провадженні, з якою ОСОБА_8 перебуває у договірних відносинах, і за пособництва якої, згідно повідомлення про підозру, вчинялись інкриміновані кримінальні правопорушення; можливість знищити, сховати або спотворити будь-які документи, оскільки станом на теперішній час не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази, а також не встановлені всі причетні особи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.
Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Також не знайшли підтвердження посилання сторони захисту на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводилось з порушенням вимог ст. 216 КПК України, більш того дані твердження були предметом розгляду у судді першої інстанції.
Проте є слушними доводи апеляційної скарги в частині того, що стороною обвинувачення належним чином не доведено, що до підозрюваного ОСОБА_8 , не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, підозрюваний ОСОБА_8 , має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, працює, наявність утриманців, раніше не судимий, проте слідчим суддею дані обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України належним чином не враховано.
Тобто клопотання слідчого не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому колегія суддів вважає за можливе в даному випадку застосування іншого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з метою забезпечення досягнення дієвості цього провадження.
Посилання в клопотанні щодо тяжкості інкримінованих злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_8 , не можуть, на думку суду, безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує ст.177 КПК України.
Апеляційний суд звертає увагу і на те, що клопотання про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту було мотивовано фактично лише наявністю доказів, які обґрунтовують підозру, на що не було звернуто увагу слідчим суддею.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову.
Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу, з доповненнями захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки,передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатисьіз населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , підозрюваними ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також іншими свідками та підозрюваними, визначеними слідчим, з приводу обставин правопорушень, в яких він підозрюється;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії ухвали та покладених обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 08 січня 2022 року.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4