Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5933/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.05.2021 у кримінальному провадженні № 0000805 за ч. 2 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_12 засуджено за ч. 2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено скасувати арешт накладений 06.10.2020 року відповідно до ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду, а саме: мопед "Вайпер" державний номерний знак « НОМЕР_1 » та повернути його власнику.

Вирішено стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів , які складають 3759,20 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 не застосовувався.

Відповідно до вироку, близько 00 годин 20 хвилин 04 жовтня 2020 року на грунтовій автомобільній дорозі між селами Ушомир та Струмок Коростенського району Житомирської області неповнолітній ОСОБА_12 , керуючи технічно справним транспортним засобом - мопедом «Вайпер» державний номерний знак « НОМЕР_1 », що належить на праві власності ОСОБА_13 , порушив вимоги п. п. 1.10., 2.3.б, 2.9.б, 12.1. ПДР, - перебував в стані алкогольного сп`яніння та, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перевозив пасажира ОСОБА_14 , виявив неуважність до дорожніх умов, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, що не дало змоги постійно контролювати рух транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості на лівосторонньому закругленні дороги, виїхав на праве узбіччя, втративши керування, з`їхав в правий по ходу руху кювет де допустив зіткнення керованого транспортного засобу з деревом. В результаті вказаної дорожньо-транспортної події пасажир ОСОБА_14 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці ДТП.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок, постановити новий вирок яким визнати ОСОБА_12 винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керування транспортним засобом; скасувати арешт на мопед "Вайпер" державний номерний знак « НОМЕР_1 » та повернути його власнику; стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів , які складають 3759,20 гривень. Твердить про необґрунтоване застосування судом першої інстанції ст. ст. 75, 76 КК України, невідповідність призначеного ОСОБА_12 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; неправильне застосування кримінального закону ст. 104 КК України в частині визначення іспитового строку щодо неповнолітнього обвинуваченого та необґрунтоване застосування додаткового покарання за ч. 2 ст. 286 КК України позбавлення права керування транспортними засобами до ОСОБА_12 , який не мав такого права.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_7 просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення а вирок суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення та міркування інших учасників судового розгляду в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно положень п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортує недопустимим позбавлення права керувати транспортними засобами щодо особи, яка взагалі не мала права
керувати транспортними засобами, є неможливим.
Відповідно до положень ст. 104 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. ст. 75, 76 цього Кодексу може бути застосовано до неповнолітніх у разі засудження до арешту або позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю від одного до двох років.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини злочину та кваліфікацію дій обвинуваченого є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку. Тому вимога апеляційної скарги про визнання ОСОБА_12 винним є необґрунтованою.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 у виді позбавлення волі на строк 5 років в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України зі звільненням від відбування цього покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, суд першої інстанції додержався вимог ст. 65 КК України та обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи з усіх обставин справи, дані про особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину та на час постановлення вироку був неповнолітнім, є раніше не судимим, визнав вину, обставини, що пом`якшують покарання, - щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, неповнолітній вік та першу судимість, а також обставину, що обтяжує покарання, -вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора в частині призначення обвинуваченому більш суворого покарання та просив не позбавляти волі ОСОБА_12 , оскільки той був другом його загиблого сина, щиро розкаявся та повністю відшкодував йому завдану злочином матеріальну та моральну шкоду.
За таких обставин колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про явну несправедливість призначеного ОСОБА_12 покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Разом з тим, суд першої інстанції помилково призначив ОСОБА_12 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки згідно матеріалів справи вказана особа не мала права керування транспортними засобами. Також при застосуванні ст. 75 КК України, в порушення вимог ч. 3 ст. 104 КК України, суд помилково встановив 3-річний іспитовий для неповнолітнього обвинуваченого.
Вказані помилки можуть бути усунуті шляхом відповідної зміни вироку.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_11 задовольнити частково.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.05.2021 у кримінальному провадженні № 0000805 за ч. 2 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до призначеного йому судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керування транспортним засобом, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України на 2 роки.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня ухвалення.
Судді: