ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/106/22 Справа № 706/321/21 Категорія: ч. 2 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисників обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси, в режимі відео конференції з Христинівським районним судом Черкаської області, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 25.11.2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_9 , на строк 60 днів, а саме по 27.01.2022 року включно, -

в с т а н о в и л а :
23.04.2021 року до Маньківського районного суду Черкаської області з Черкаського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції прокурором заявлено клопотання про продовження обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися.

ОСОБА_9 , та його захисники заперечували проти продовження ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів та в свою чергу заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт підтримавши, його, на що в свою чергу заперечив прокурор наполягаючи на задоволенні свого клопотання.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 25.11.2021 року, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_9 , на строк 60 днів, а саме по 27.01.2022 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу в якій просять:

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2021 року про продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_9 і відмову в задоволенні клопотання захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу із взяття під варту на менш суворий запобіжний захід - домашній арешт, скасувати.

Постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання захисту про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід із взяття під варту на менш суворий запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.

Вважають, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказують, що суд першої інстанції не врахував всі обставини справи, та те, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Додають, що жодний представлений прокурором суду доказ не підтверджує того, що ОСОБА_9 намагався приховати докази, чинити тиск на потерпілу, свідків та експертів, уникати слідства і суду.

Наголошують, що з досліджених судом протоколів обшуку та огляду речових доказів, а також заяв обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 слідує, що ОСОБА_9 єдиний, хто добровільно видав одяг, в який був одягнений 02.11.2020 року, давав показання під час слідства, брав участь у слідчому експерименті. Крім іншого, з матеріалів справи достеменно відомо, що обвинувачений вперше представ перед судом і слідством та раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що у провадженні Маньківського районного суду Черкаської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Сторонню обвинувачення було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що існують ризики того, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду, з метою уникнення від покарання, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції 25.11.2021 року прокурор ОСОБА_6 підтримала подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченим, не в змозі гарантувати належну поведінку обвинувачених, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому дійсно існує як ризик переховування від суду з метою уникнення покарання.

Крім того, колегією суддів встановлено, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом першої інстанції під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, оскільки, на думку колегії суддів, обвинувачений, не перебуваючи під вартою, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, загрожуючи їхньому життю та здоров`ю, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилятися від явки до суду, відсутні об`єктивні відомості щодо неможливості утримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, про наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу також свідчить наступна обставина як тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у вчиненні злочину в якому він обвинувачується, оскільки ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, тому є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та не доведено обвинуваченим та його захисниками.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо обрання запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 25.11.2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_9 , на строк 60 днів, а саме по 27.01.2022 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та захисників залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -