№ 207/1952/18
№ 1-кп/207/47/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного реґіону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000002 відносно ОСОБА_6 за звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання, згідно з яким адвокат просив змінити раніш обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді застави у розмірі 170 000 грн. на особисте зобов`язання, оскільки згідно ст. 177 КПК України підстав для його подальшої дії немає, наявні на час обрання такого запобіжного заходу ризики не існують. Заставу внесено сином обвинуваченого, матеріальне становище якого на даний час є незадовільним через вагітність дружини, сам обвинувачений до суду зявляється на виклики, жодних обов`язків на нього не покладено, судовий розгляд триває значний період часу.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Прокурор у судвому засіданні заперечував проти зміни запобіжного заходу, вважає, що існують суттєві ризики як ухилення обвинуваченого від суду, так і незаконного впливу на свідків, застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави є ефективним та забезпечує виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховує тяжкість інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України не відпали.

Відповідно до ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Отже, на теперішній час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, який не обмежується строком дії.

Під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави слідчим суддею перевірені обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставини, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, а також встановлені докази, які обґрунтовують ці обставини.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Доказів зменшення або припинення існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що слугували підставою для застосування до нього виняткового виду запобіжного заходу, стороною захисту суду не надано.

Обвинувачений ОСОБА_4 був звільнений з-під варти 12.03.2018 року після внесення застави за нього його сином, ОСОБА_7 , у розмірі 170 000 грн. і вважається таким, відносно якого у відповідності до ухвали слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Суд вважає, що на час розгляду клопотання захисту ступінь ризиків, які стали підставою для встановлення запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді застави на даному етапі провадження у справі не зменшилась. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 182, 194 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зі ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги всі обставини кримінального провадження, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. На думку суду, раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді застави є співмірним ступеню тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , обгрунтованим і виправданим, ефективним та повністю забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним його процесуальних обов`язків, у випадку порушення яких можлива процедура вирішення питання щодо застосування виняткового виду запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 177, 178, 182, 194, 201 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з застави на більш м`який особисте зобов`язання та повернення застави, відмовити.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .