Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5141/21
Провадження №: 1-і/332/1/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеокоференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Згідно розпорядження № 17 від 14.02.2022 року заступника керівника Заводського районного суду м. Запоріжжя здійснено повторний автоматизований розподіл кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України з метою розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 20.02.2022 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 року матеріали кримінального провадження, передано судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .

Прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 20.02.2022 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені пунктами 1,3 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконний вплив на потерпілих, свідків та експертів, перешкоди кримінальному провадженню іншим чином у цьому ж кримінальному провадженні, не перестали існувати.

Прокурор підтримав клопотання та надав аналогічні пояснення вказані у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що прокурором не доведено існування ризиків, просили змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на альтернативний запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки обвинуваченому необхідно задля забезпечення дітей заробляти кошти.
Представник потерпілого заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому та підтримав клопотання прокурора.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання, заявивши що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжкого кримінального правопорушення, вчиненного у сфері безпеки дорожнього руху в час дії адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. На теперішній час у справі ще не допитані потерпілі, свідки, експерти та не досліджено докази. І у разі зміни обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вочевидь може створити ризик тиску обвинуваченого на потерпілих, свідків та експертів, що може спровокувати бажання в останніх відмовитися від наданих свідчень на досудовому розслідуванні, або змінити їх. Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суворість можливого покарання, реальну можливість ухилення обвинуваченого від явки до суду у зв`язку із тим, щовін раніше притягувався до кримінальної відповідальності .
Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт, з підстави того, що ризики які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативні види запобіжних заходів, та не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки обвинувачений є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, і з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе переховуватись від суду, тобто може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків і може спровокувати у них бажання відмовитись від наданих свідчень, що є ризиком , передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і зокрема, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у цьому ж кримінальному провадженні, тобто може здійснити дії, передбачені п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, сам характер його скоєння, його соціальний рівень свідомості, суд переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження та вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів без визначення розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 182 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів тобто до 16 квітня 2022 року включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захисникам.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1