Справа № 351/827/21
Провадження № 11-кп/4808/172/22
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суд дів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Снятинського районного суду від 18 лютого 2022 року про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Снятинського районного суду від 18 лютого 2022 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.164, ч.4 ст.296 КК, на 60 днів, тобто до 18 квітня 2022 року включно, з визначенням розміру застави у межах 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в розмірі 124 050 грн.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження та є підстави вважати, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам, тому (суд першої інстанції), вважав, за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , до 18 квітня 2022 року включно, з визначенням розміру застави у межах 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в розмірі 124 050 грн.

Не погодившись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_8 подав АС, в якій зазначає, що судове рішення про продовження строку тримання під вартою щодо нього ухвалено із значними порушеннями вимог кримінального процесуального права та вказує на відсутність необхідності у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просить ухвалу Снятинського районного суду від 18 лютого 2022 року скасувати.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали АС, просять ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Колегія суддів виходить з того, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра», втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винною у вчинені злочину та призначення їй покарання.

Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення, може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та визнана правовою підставою для відводу складу суду.

Відповідно до матеріалів контрольного провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.162, ч.4 ст.296 КК, із яких санкція ч.4 ст.296 КК (найбільш тяжкого злочину з пред`явленого обвинувачення) передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років (згідно ст.12 КК тяжкий злочин), та у кримінальному провадженні є ряд ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме: низький рівень соціальних зв`язків (неодружений, на утриманні нікого не має), тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_8 обвинувачується, йому повідомлялось про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК, що мали місце під час його перебування під домашнім арештом, 09.06.2020 року ОСОБА_8 затримано, у порядку ст.208 КПК, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК, а на даний час на розгляді Городенківського районного суду перебуває ще кримінальне провадження №0000087 від 12.04.2020 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК та кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.194 КК; 31.01.2021 року о 23год. 50хв. у м. Львові на підставі ухвал слідчого судді від 05.10.2020 року ОСОБА_8 затримано у порядку ст.191 КПК та доставлено до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування; також з 26.05.2021 року на розгляді Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000057 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК.

Колегія суддів підтверджує, обґрунтованими доводи клопотання прокурора про наявність ризиків, які встановлені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК та необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на час звернення з відповідним клопотанням до суду.

Підставами вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК, а саме, що є можливість обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у кримінальних провадженнях, вчинити нове кримінальне правопорушення, тому суд обгрунтовано вважає, що інший запобіжний захід не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

При цьому колегія суддів враховує дані про обвинуваченого, а саме його вік та стан здоров`я, що неодноразово судимий, відсутність даних про неможливість перебування під вартою, відсутність міцних соціальних зв`язків,.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги і вимоги ст. ст. 182, 183 КПК, обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан обвинуваченого, дані про його особу, наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись, ст.ст. 404, 405,407,418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Снятинського районного суду від 18 лютого 2022 року про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4