Справа № 504/2345/21
Номер провадження 1-кп/504/845/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав Одеської області матеріали кримінального провадження № 0000303, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Роздільнянського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, із професійно - технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді командира відділення КБМ розвідувального відділення розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 (нова назва НОМЕР_2 ), має військове звання «старшина», раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.408 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді командира відділення КБМ розвідувального відділення розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 (нова назва НОМЕР_2 ), у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год. 00 хв. 28.10.2014 без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (нова назва НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби, органів військового управління, органу досудового розслідування та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця Збройних Сил України, що не з`явився вчасно на службу без поважних причин, з метою ухилитися від військової служби.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Суду пояснив, що в 2014 році, його було мобілізовано до Збройних Сил України, він проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 (нова назва НОМЕР_2 ). До військкомату прибув добровільно, маючи активну громадянську позицію щодо захисту держави. По прибуттю на службу неодноразово звертався до командування з проханням укласти з ним контракт або поставити відмітку про належність до військової частини в якій проходив службу та командирувався до зони ООС. Через відсутність документального підтвердження проходження служби та гарантій соціального захисту його родини на випадок загибелі, через незгоду з порядками які існували в частині та відмову у переведенні до іншої частини, вирішив покинути місце проходження служби, повністю усвідомлюючи протиправність свого вчинку. В 2021 році вирішив добровільно з`явитися до органів прокуратури та повідомити про вчинений злочин.
Судом встановлено, що 30.07.2014 року на підставі Указу Президента України № 607/2014 від 21.07.2014 р. «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 22.07.2014 р. №1595-VII, військовозобов`язаний ОСОБА_4 01.08.2014 року призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та у подальшому направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 01.08.2014 № 162 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира відділення КБМ військової частини польова пошта НОМЕР_1 . В подальшому, згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 23.09.2014 № 199 ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 розвідувального відділення розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Відтак, з 01.08.2014, тоюто з моменту відправлення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 (нова назва НОМЕР_2 ) з ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби. Проте, діючи в порушення вимог ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год. 00 хв. 28.10.2014 року, вчинив дезертирство, залишив місце служби розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (нова назва НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжував ухилятися від військової служби до 30.06.2021 року, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби чим вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби. 30.06.2021 о 10 год 00 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій та з власної ініціативи прибув до Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18 та заявив про вчинене ним кримінальне правопорушення. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 408 ч. 1 КК України, за ознаками дезертирства, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, те, що ОСОБА_4 раніше не вчиняв кримінальних правопорушень, є учасником бойових дій, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, з урахуванням досудової доповіді, складеної Одеським районним відділом № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області відносно ОСОБА_4 , згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, суд вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у виді позбавлення волі, є можливим застосувати дію ст.75 КК України, з покладанням на останнього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст. 349, 371-373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1