Справа № 939/1523/21
УХВАЛА

Іменем України

22 грудня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000535 від 10 квітня 2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Короп Коропського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 10 квітня 2021 року, близько 19 години, перебував за місцем проживання, на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , де між ним та його батьком ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , 10 квітня 2021 року, близько 19 години, на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень батькові, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс йому чисельні удари, точна кількість яких невстановлена, але не менше п`яти, руками і ногами по тулубу та голові, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на межі тім`яної, скроневої і потиличної ділянок голови справа, синці на повіках лівого ока, в ділянці носа, лівої щоки, правої вилиці і лівої вушної раковини, садна лоба справа і зліва, тім`яної ділянки справа, в області підборіддя справа і зліва, крововиливи в м`які тканини лобної ділянки голови зліва, лобно-тім`яно-скроневої ділянки справа, потилично-скроневої ділянки голови зліва, садна тильної поверхні правої кисті, синці передньої поверхні верхньої третини правого плеча, передньої поверхні верхньої і середньої третини лівого плеча, тильної поверхні правої кисті, тильної поверхні лівої кисті, задньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень у живих осіб, закритий перелом 6 ребра зліва по передньо-підпахвинній лінії з крововиливом в м`які тканини навколо пошкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості у живих осіб, а також множинні синці передньої поверхні живота справа, садна надлобкової ділянки і на межі живота і тазової ділянки справа, крововилив в м`які тканини живота під очеревиною, відповідно синцям на шкірі живота справа, множинні (п`ять) розриви брижи середньої частини тонкого кишковика з крововиливом в брижову частину кишковика і наявністю 18000 мл крові в черевній порожнині, знижене кровонаповнення внутрішніх органів, шунтування кровоточу в нирці, набряку головного мозку, які в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Від отриманої закритої травми живота у вигляді пошкоджень м`яких тканин живота, множинних розривів брижи тонкого кишковика, що супроводжувалася масивною внутрішньою крововтратою, приблизно за дві години ОСОБА_6 помер на місці події.

За ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного Київської області суду від 11 квітня 2021 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області строк дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_4 продовжено до 12 липня 2021 року.

За ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області від 08 липня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 вересня 2021 року.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 змінено з тримання під вартою на домашній арешт, заборонено обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 години по 07 годину наступного дня.

За ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області від 29 жовтня 2021 року продовжено дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 27 грудня 2021 року.

22 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 години по 07 годину наступного дня. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час ризики та обставини, які враховувались при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшились, зокрема існує ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, ризики незаконного впливу на потерпілу та свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Оцінюючи в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, що йому загрожує необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на шістдесят днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримала.

Вислухавши захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , які проти клопотання не заперечували, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення чи захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.
Обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, дітей на утриманні немає, проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , свідчать про наявність ризику, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду.
Однак відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ч.1 ст. 194 КПК України прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і вони не зменшилися від дня постановлення попередньої ухвали суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Оцінюючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.177, 178, 181, 194, 195, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 19 лютого 2022 року.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_7