Провадження № 1-кс/359/26/2022
У Х В А Л А
Іменем України
04 січня 2022 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000136, внесеного до ЄРДР 11.12.2020 та скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :
29.12.2021 до суду надійшло зазначене клопотання про скасування арешту майна, згідно якого заявник вказує, що 30.09.2019 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області в межах справи № 359/9387/21 було накладено арешт на дві земельні ділянки, одна з яких належить належну їй - кадастровий номер :01:004:0037, в якості речових доказів, по кримінальному провадженню №0000136.

У клопотанні ОСОБА_3 просить: скасувати арешт, накладений на належну їй земельну ділянку, та закрити кримінальне провадження №0000136 від 10.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. 10 ч. 1 та п.9 ч.2 ст. 284 КПК України.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином.

Адвокат ОСОБА_4 до початку судового засідання подав клопотання, в якому просив при розгляді клопотання врахувати висновки ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2021 в межах справи № 359/12594/21 та розглянути клопотання без його участі.

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0037, в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Згідно матеріалів клопотання вбачається, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженні за №0000136 від 10.12.2020 року ухвалою слідчого судді від 30.09.2021 року накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном юридичним та фізичним особам, працівникам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно земельної ділянки ОСОБА_3 з кадастровим номером :01:004:0037 площею 0,13 га, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано 11.05.2019 державним реєстратором Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району ОСОБА_6 за індексним номером 46805812.

Правовою підставою для арешту майна стало те, що вказана земельна ділянка є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Звертаючись з клопотанням заявник зазначає, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0037.

Законний володілець ОСОБА_3 не є обвинуваченою чи особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого та інше.

Закон, у тому числі ч. 10 ст. 100 КПК України, захищає право добросовісного власника або володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами зі злочинною метою. Такий підхід законодавця відповідає вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, серед іншого, що знаходження балансу між суспільним інтересом у попередженні злочинів та захистом прав зацікавлених осіб у таких обставинах означає, що покладання такого тягаря на власника відповідного майна може бути виправданим, лише якщо його інтерес у поверненні йому майна переважується ризиком, що таке повернення полегшить вчинення злочинів і зашкодить боротьбі з організованою злочинністю.

Однак перед тим, як визначити справедливий баланс між інтересом особи, котрій належить майно, та інтересом суспільства у боротьбі зі злочинністю, суд, вирішуючи питання про спеціальну конфіскацію, має установити, чиї майнові інтереси постраждають у випадку конфіскації такого майна.

Для визначення того, інтереси якої особи ? власника чи законного володільця ? зачіпає можлива спеціальна конфіскація майна, суду слід виходити із сукупності обставин, установлених судом. Якщо ця сукупність свідчить про те, що особа, хоча й зазначена у певних документах як власник майна, не має дійсного права на таке майно та інтересу в його поверненні, вимога довести факт обізнаності такої особи про злочинне використання майна, з яким вона втратила зв`язок, не відповідає меті захисту права на мирне володіння майном, втіленій, зокрема, в ч. 10 ст. 100 КПК України, але водночас створює нездоланні перешкоди для державних органів у досягненні цілей боротьби зі злочинністю.

За переконанням суду, ризику втрати доказової бази у даному випадку немає. Про існування вказаного ризику на теперішній час сторона обвинувачення (за клопотання якої був накладений арешт) і не заявляє.

З огляду на вказане, на думку слідчого судді, підстави, які слугували винесенню ухвали про арешт вище вказаної земельної ділянки відпали (ч.1 ст.174 КПК України), а тому арешт необхідно скасувати.

З цього приводу, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення зазначеного клопотання.

Щодо стосується вимог клопотання про закриття кримінального провадження №0000136 від 10.12.2020 року на підставі п. 10 ч. 1 та п.9 ч.2 ст. 284 КПК України слід зазначити наступне.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2021 в межах справи № 359/12594/21 встановлено, що згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2020 року зареєстровано кримінальне провадження №0000136 за ч. 4 ст. 190 КК України. Строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні закінчується 10.06.2022 року.

Відтак, вимоги заявника, відповідно до яких остання просить закрити кримінальне провадження №0000136 від 10.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України на підставі п.10 ч.1, п.9 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового слідства, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.9, 170, 174, 219, 284, 309, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту земельної ділянки задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 30.09.2021 року у справі №359/9387/21 (провадження №1-кс/359/1479/2021) у виді заборони відчуження, розпорядження та користування майном юридичним та фізичним особам, працівникам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно земельної ділянки ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з кадастровим номером :01:004:0037 площею 0,13 га, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано 11.05.2019 державним реєстратором Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району ОСОБА_6 за індексним номером 46805812.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000136, внесеного до ЄРДР 11.12.2020 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1