ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/133/22 Справа № 211/8408/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000966 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2021 року, про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2021 року, було частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 21 лютого 2022 року включно.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена КК України у вигляді позбавлення волі до 8 років, раніше не судимий, одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, мешкає із матір`ю. Слідчий суддя, вважав, що слідчим та прокурором не доведено, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або продовжувати вчиняти інші або аналогічні кримінальні правопорушення. Не доведено яким чином підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як ухвалою слідчого судді від 24.12.2021 вже накладено арешт на речові докази у справі. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ. Факт того, що в суди скеровані інші обвинувальні акти, як підтвердження систематичності скоєння кримінальних правопорушень ОСОБА_10 також не є безумовною підставою для обрання такого запобіжного заходу, оскільки обвинувальні вироки відсутні.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором у судовому засіданні не доведені обставини, передбачені ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим, підозрюваному ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та вважає, що саме такий запобіжний захід є достатнім запобіжним заходом для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Вказує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваного ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст. 307 ч. 1 КК України повністю підтверджується сукупністю доказів, зібраними у кримінальному провадженні.
Викладені у клопотанні обставини вчиненого злочину, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , мають правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбачену ч. 1 ст. 307 КК У країни, - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, а, у разі притягнення винного до кримінальної відповідальності, покарання, відповідно до санкції ч. 1 ст. 307 КК України може бути лише у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років. Також, безпосереднім об`єктом даного злочину виступають суспільні відносини у сфері убезпечення здоров`я населення від шкідливого впливу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів здоров`я людини, яке згідно зі ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, тому охорона здоров`я людини - найважливіше завдання кримінального права України, успішне виконання якого значною мірою залежить від правильного застосування кримінального процесуального закону, на підставі чого, застосуванням до підозрюваного ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному випадку є єдиним та доцільним запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваного, покладених на нього обов`язків, а також забезпечити запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення з метою реалізації завдань кримінального провадження, а саме захисту особи, суспільства від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Вказує, що досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце до теперішнього часу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, що збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Крім того, ОСОБА_8 офіційно не працює, не навчається, не перебуває на обліку по безробіттю, має низькі соціальні зв`язки.
Також, підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, притягується до кримінальної відповідальності пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів. Ведення вказаної незаконної діяльності передбачає збереження наркотичних засобів з метою подальшого його збуту. На теперішній час органом досудового розслідування плануються проведення слідчих дій з метою встановлення місця знаходження та вилучення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. А саме не встановлено джерело придбання підозрюваним наркотичних засобів, а також місце зберігання іншої частини наркотичних засобів.
Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що ОСОБА_8 на теперішній час не має місця роботи, ніде не навчається, не має офіційного доходу, перебуваючи на свободі продовжує вчиняти нові корисливі злочини. Так, відносно ОСОБА_8 на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 309 КК України та обвинувальний акт по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та залишаючись на волі, останній з метою незаконного збагачення 22.12.2021 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі психотропні речовини з метою збуту на території Довгинцівського району м. Кривого Дніпропетровської області, у зв`язку з чим останньому повідомлено про підозру 23.12.2021, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив новий умисний злочин, що є підтвердженням того, що ОСОБА_8 належних висновків у своєму ставленні до вчинення злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України не зробив, схильний до вчинення нових злочинів, та відносно якого вбачається необхідність в ізоляції від суспільства. Крім того у межах кримінального провадження за ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але не зважаючи на зобов`язання покладені на ОСОБА_8 пов`язані з виконанням вказаного запобіжного заходу, останній продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, прокурор підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній, просив її задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.
Колегією суддів встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000966 від 22.12.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 грудня 2021 року, приблизно о 08:00 годині, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушення вимог положень ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» з не встановленого джерела, біля кафе «Орбіта», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Магістральна, 17Б, переслідуючи злочинний намір, направлений на незаконний збут психотропної речовини, включеного до переліку психотропних речовин таблиці № 2 списку № 2 «Психотропних речовин, обіг яких заборонено», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 р. № 770, та усвідомлюючи, що відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці № 2 вказаного Переліку на території України забороняється, незаконно придбав психотропну речовину «метамфетамін», яка знаходилась не менше, ніж у 32 полімерних трубочках.
Придбану при вищевказаних обставинах психотропну речовину «метамфетамін», ОСОБА_8 поклав у середину наплічної чорної сумочки, яка знаходилась на ньому, та почав зберігати її з метою подальшого збуту громадянам.
Далі, 22.12.2021 о 18:15 годині ОСОБА_8 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, розташованої поряд з будівлею № 6А по вул. Мухіної в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, був затриманий слідчим СВ Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у якого під час особистого обшуку слідчим ОСОБА_11 виявили та вилучили у внутрішній кишені чорної наплічної сумочки, яка знаходилась на останньому, 32 (тридцять дві) полімерні трубочки, запаяні з обох сторін, з речовиною кристалічного походження, які розділені на дві частини та перев`язані між собою за допомогою канцелярської резинки.
Умисні дії ОСОБА_8 виразились в незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту психотропних речовин, кваліфікуються за ч. 1 ст. 307 КК України.
23.12.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив та виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилались прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ Летельє проти Франції.
Слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше судимий, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.
При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
На даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
На думку колегії суддів, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , особи останнього, який має постійне місце проживання, характер вчинення кримінального правопорушення, отже обраний слідчим суддею підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України. Також доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.
У відповідності до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз.
Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 194, 196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2021 року, про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4