Справа №154/3140/21
Провадження №1-кп/155/220/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2021 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000491 від 21.08.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Коростень Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого охоронцем в ТзОВ «Волинь-Авто», одруженого, маючи на утриманні одну малолітню дитину, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.14-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.ст.11, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також Стандарту медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №722 від 28.03.2020, розуміючи, що довідки про проходження лабораторного дослідження (обстеження) на наявність в особи захворювання COVID-19 видаються ліцензованими установами (лабораторіями), які повинні мати ліцензію з медичної практики, керуючись корисливими мотивами, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 07.08.2021 року, знаходячись за місцем свого проживання, за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи мобільний додаток (месенджер) Vіbеr вступив у попередню змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою (матеріали виділені в окреме провадження) про виготовлення завідомо для нього підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику.
При цьому, ОСОБА_3 , розуміючи, що вказане міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику буде підроблене, вчинив пособництво в цьому, а саме 08.08.2021, за допомогою мобільного додатку (месенджера) Vіbеr надіслав фотознімок особистого документа - паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 27.06.2018 територіальним органом Державної міграційної служби 0711 та адресу проживання для внесення відомостей у міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику, яке надає право перетнути державний кордон України без перебування на самоізоляції, а також здійснив перерахунок коштів на банківську картку № НОМЕР_2 відкриту в АТ «Універсал банк», у розмірі 1200 гривень за вказаний підроблений документ.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані комунального підприємства «Волинська обласна інфекційна лікарня» Волинської обласної ради (), у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблений офіційний документ - міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику, вказавши в ній завідомо недостовірні відомості про проведену вакцинацію 01.06.2021 та 22.06.2021 року громадянина ОСОБА_3 , а також посвідчила його відбитком штампу з використанням особистих даних лікаря ОСОБА_5 , підписом вказаного лікаря та відбитком штампу «Для довідок» з найменуванням лікарні.
Вищевказані дії надали можливість ОСОБА_3 використання такого документу як офіційного, тобто такого, який має усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та який з урахуванням положень ч.2 ст.15 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993, ратифікованого постановою Верховної Ради України №3941-ХІІ від 04.02.1993, звільняє від обов`язку перебування на самоізоляції, передбаченого п.7 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09.12.2020 та розпорядженням Ради Міністрів Республіки Польща від 21.12.2020 в справі встановлення певних обмежень, розпоряджень та заборон у зв`язку із епідемією.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що дійсно, на початку серпня 2021 року вирішив поїхати в Республіку Польща у власних справах, в мережі Інтернет знайшов оголошення про виготовлення довідок COVID-19, з котрими можна перетинати державний кордон України з іншими країнами Європи. Зателефонувавши на телефонний номер, який був вказаний в оголошенні, зв`язався з чоловіком який повідомив його про деталі одержання свідоцтва про вакцинацію. В подальшому, за допомогою мобільного додатку (месенджера) Vіbеr надіслав даному чоловіку фотознімок належного йому паспорта громадянина України для виїзду за кордон та адресу проживання, а також здійснив перерахунок 1200 гривень на банківську картку, після чого, через декілька днів отримав свідоцтво про вакцинацію. Приблизно о 10 годині 30 хвилин, 20.08.2021, під час перетину державного кордону України з Республікою Польща, надав свідоцтво про вакцинацію під час паспортного контролю. При огляді даного документа працівниками прикордонної служби було виявлено його невідповідність встановленому зразку і викликано працівників поліції.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.
З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження характеризуючи даних на особу обвинуваченого, ухвали слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 серпня 2021 року, довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.5 ст.27 - ч.3 ст.358 КК України - пособництво, тобто надання засобів кримінального правопорушення іншим співучасникам, у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчиненими за попередньою змовою групою осіб та за ч.4 ст.358 КК України - як використання завідомо підробленого документа.
При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_3 покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, судом враховано особу ОСОБА_3 , який хоча і вчинив два корисливих кримінальних правопорушення, однак раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, має постійне місце проживання та роботи, є інвалідом ІІІ групи.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, являється особою раніше несудимою, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити: за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України - у виді обмеження волі на строк в межах санкцій даних статтей. Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі.
При цьому, суд враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, щире каяття останнього, вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення його на підставі ч.1 ст.75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Також, відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1201,34 грн.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді на даний речовий доказ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 126, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України і призначити покарання:
- за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі;
- за ч.4 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1201 (одна тисяча двісті одна) гривня 34 коп.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області на бланк міжнародного свідоцтва про вакцинацію скасувати, після набрання вироком законної сили.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- бланк міжнародного свідоцтва про вакцинацію залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1