Справа № 317/123/22
Провадження № 1-в/317/24/2022
У Х В А Л А

17 лютого 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 , (відеоконференцзв`язок)
захисника засудженого, адвоката ОСОБА_5 ,
представника адміністрації установи ОСОБА_6 , (відеоконференцзв`язок)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, одруженого, із середньою спеціальною освітою, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 ;
засуджений 26.02.2020 Баранівським районним судом Житомирської області за ст. 406 ч. 3, 406 ч.3, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому не відбутої частини покарання більш м`яким, в якій просив суд розглянути можливість застосування до нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, зазначив, що ОСОБА_4 не довів свого виправлення, звернув увагу суду на те, що засуджений виявив бажання працювати лише у червні 2021 року.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , оскільки засуджений має стягнення, які не погашені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 26.02.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у чиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 406, ч. 3 ст. 406 КК України та призначено покарання: за ч. 3 ст. 406 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 406 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Га підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 27.05.2019 по день набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 27.07.2020.

Таким чином, початок строку відбування покарання 27.05.2019, кінець строку 27.11.2022.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.08.2020.

Під час тримання у ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» характеризувався посередньо, порушення вимог режиму тримання не допускав, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав.

З 29.09.2020 відбував покарання у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», характеризувався посередньо, порушення вимог відбування покарання не допускав, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав.

З 12.11.2020 відбуває покарання у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується наступним чином: допустив три порушення установленого порядку відбування покарання, стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, має одне заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки. Працевлаштований на виробництві установи на дільниці «Поліетилен», залучається у разі необхідності та за наявності замовлення на виготовлення відповідної продукції. До роботи ставиться посередньо, вказану роботу виконує самостійно, але під наглядом представників адміністрації. але ініціативи не проявляє. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконання дорученої роботи. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, але робить це з метою отримати поблажливість.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Прагне до підвищення наявного освітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. У 2021 році закінчив ДНЗ «Біленьківський навчальний центр №99», здобув професію «Стропальник».

На даний час участі у програмах диференційного-виховного впливу та у секціях самодіяльних організацій не приймає. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує посередньо .Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

За вироком суду має солідарний позов на суму 106158,7 грн, але виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

У скоєному злочині провину визнає.

10.12.2020 комісією державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації.

12.03.2020 комісією державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м яким.

30.09.2021 комісією державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», відмовлено в умовно-достроковому звільнення від відбування покарання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку засудженого та його захисника, прокурора та представника адміністрації установи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 має три стягнення за порушення розпорядку дня, невиконання законних вимог та порушення вимог режиму відбування покарання, що потягнули за собою попередження, догану та сувору догану. Всі стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Крім того, засуджений не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, що відповідно до ст. 123 КВК України, виконують виховну функцію режиму відбування покарання, самодіяльних організаціях засуджених, роль яких стимулювання правослухняної поведінки засуджених.

Адже, відповідно до ч. 2 ст. 127 КВК України, участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.

Також, судом взяті до уваги пояснення представника адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про працевлаштування засудженого з червня 2021 року та те, що до цього часу засуджений бажання працювати не виявляв.

Таким чином, поведінка засудженого та його ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання не можуть свідчити про його виправлення, а отже за вказаних підстав клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6, 133, 153, 154 КВК України, ст. 12, 82 КК України, ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 21.02.2022 о 08:15.

Суддя ОСОБА_1