Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
14 грудня 2021 року м. Київ
Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу на бездіяльність слідчого,
ВСТАНОВИВ:
адвокат ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_4 , в якій просить: зобов`язати посадових осіб Подільського УП ГУ НП у м. Києві надати вмотивоване рішення щодо визнання останнього потерпілим або надати постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000307.
В обґрунтування скарги її автор зазначив, що вказане кримінальне провадження розслідується Подільським УП ГУНП у м. Києві за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за заявою ОСОБА_4 про те, що на його ім`я було зареєстровано без його згоди юридичну особу, що перешкодило йому пройти спеціальну перевірку як кандидата на посаду дізнавача до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.
Зазначає, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 подавав неодноразово клопотання про визнання його потерпілим, оскільки йому заподіяна шкода у вигляді неможливості зайняти посаду дізнавача.
Крім того, адвокатом надавались адвокатські запити щодо надання вмотивованого рішення щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим, які залишились без відповіді, через що з покликанням на ст. 55 та п. 5 ст. 303 КПК України подано дану скаргу.
В судове засідання скаржник не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі. Просив скаргу задовольнити.
Особа, дії якої оскаржуються в судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Слідчий суддя розглянув матеріали скарги та дослідив доводи скаржника.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано, параграфом 1, ст. 303-308 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.
Зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК (на яку безпосередньо покликається скаржник) передбачено можливість оскарження слідчому судді рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК).
З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Слід враховувати, що слідчий, прокурор має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК). Це - єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.
Слідчий суддя звертає увагу, що КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).
Водночас, в матеріалах скарги відсутні будь-які відомості щодо прийняття слідчим чи прокурором рішення про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000307, а тому дана скарга також неприйнятна в контексті п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК.
Враховуючи наведене, скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 55, 303, 304, 306, 309 КПК, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000307 відмовити.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Cлідчий суддя ОСОБА_1