Провадження № 1-кс/359/1814/2021
У Х В А Л А
Іменем України
01 листопада 2021 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориспіль з технічною аудіо та відео фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно клопотання, слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000891 від 15.08.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14.08.2021 року близько 23:20 год. ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим слідством особами, прибули до домогосподарства АДРЕСА_3 . Прибувши до вказаного подвір`я, без дозволу власника, перелізли через паркан, яким огороджене дане домоволодіння.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, близько 23 год. 40 хв. 14.08.2021, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та невідомі особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи спільний план по вчиненню грабежу, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що їх дії носять протиправний характер, шляхом вільного доступу, через відчинені двері, проникли до вказаного будинку, в якому в цей час знаходилася ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка наглядала за вказаним будинком та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, і яке виразилося у зав`язуванні пластиковими хомутами рук ОСОБА_9 , та накидання на обличчя ковдри, з метою бути не розкритими, подолали волю останньої до опору. В подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невідомі особи, оглянувши будинок, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 300 000 грн., 250 000 Євро, 420 000 доларів США, парфумами жіночими та чоловічими «Bottega Veneta», рюкзаком чоловічим чорного кольору «HUGO BOSS», металевим брелоком з білого металу та рожевим камінням «Swarovski» і написом «LACASA», золотими прикрасами, а саме каблучками з жовтого та білого золота оздобленими дорогоцінним камінням, біжутерією марки «КІЛК», сережками марки «Тіфані», ланцюжками марки «Тіфані» та «КІЛК», після чого залишили місце вчинення злочину, чим спричинили майнову шкоду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім цього, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог законодавства України у невстановлений в ході досудового розслідування особи, часі та місці без передбаченого законом дозволу придбав, два корпуси РГД 5, з зазначеним на кожній маркуванням «216 83 Т», два запали до РГД 5 з зазначеним на кожному маркуванням «УЗРГМ 2 92 83 43 РГМ 2 583», та 12 набоїв до вогнепальної зброї калібру 12 мм та почав їх зберігати.

30.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.186, ч.1 ст.263 КК України.

Як зазначено в клопотанні, причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.186, ч.1 ст.263 КК України доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування стверджує, що вході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4 та п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, будучи усвідомленим про призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі; може незаконно впливати на потерпілих свідків, оскільки останні своїми показаннями викривають його у вчиненні злочинів; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_5 під час вчинення злочину, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами; може вчинити інші злочини, оскільки з його слів він раніше відбував покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого у зв`язку з відсутністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши документи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

За правилом ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Встановлено, що 30.10.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.186, ч.1 ст.263 КК України.

30.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.186, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 підтверджується: заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення; оглядом місця події від 15.08.2021, де зафіксовано місце вчинення злочину та обстановку в будинку; показаннями потерпілої ОСОБА_9 ; показаннями потерпілої ОСОБА_10 ; показаннями потерпілого ОСОБА_11 ; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; даними протоколів обшуків.

З огляду на це слідчий суддя дійшов переконання, що в ході досудового розслідування зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити ці дії.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 186 КК України. Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Санкція ч. 5 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна. Тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 є громадянином Російської Федерації, не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

З метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, через неможливість постійного контролю за його діями, зможе незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_5 під час вчинення злочину, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, а відтак дає підстави вважати, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або завадити будь-якими способами знайти органу досудового слідства інших осіб, причетних до даних злочинів.

Окрім того ОСОБА_5 зі слів раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, тому перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Тримання ОСОБА_5 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку. Безумовно, досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

З огляду на це слідчий суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, зважаючи на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176- 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 днів без визначення розміру застави та утримувати його у державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 з 06 год. 00 хв. 30.10.2021.

Дія ухвали закінчується 28 грудня 2021 року о 06 год. 00 хв.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05 листопада 2021 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1