Справа № 576/867/20
Провадження № 1-кп/576/42/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000912 від 28.02.2019 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого: 1) 05.09.2018 р. Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт; 2) 29.03.2019 р. Чернігівським районним судом за ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 69 КК України до арешту строком 3 місяці; 3) 23.09.2019 р. Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 389, 71, 72 КК України до арешту, строком шість місяців з відбуванням його на гауптвахті; 4) 12.10.2021 р. Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190, 70 КК України до арешту, строком шість місяців з відбуванням його на гауптвахті та штрафу в розмірі 1700 грн., на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу ухвалено виконувати самостійно, а в частині арешту з відбуванням його на гауптвахті вважати таким, що виконаний у зв`язку з його фактичним відбуттям,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Іскра Хомутовського району Курської області, РФ, росіянина, громадянина РФ, з середньою освітою, розлученого, працюючого директором ПП «Регіон буд сервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,

кожного у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 11 листопада 2019 року, переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через паркан проникли до двору садового будинку АДРЕСА_4 , де з цього будинку викрали належні ОСОБА_7 електричний радіатор та насос, загальною вартістю 1446 грн., а також картонну коробку з різноманітними речами та канцелярським приладдям, які не мають цінності для потерпілої, якими в подальшому розпорядились на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1446 грн.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, повністю визнали себе винними в інкримінованому їм злочині, клопотали про затвердження укладеної між ними та прокурором угоди про визнання винуватості. Стверджували, що розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Захисник підтримав позицію обвинувачених.

Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину. Потерпіла надала згоду прокурору на укладення цієї угоди.

Також встановлено, що обвинувачені беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки її затвердження, передбачені ст. 473 цього Кодексу.

За умовами угоди про визнання винуватості, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, а також щодо призначення їм покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Вид та міра покарання, на які обвинувачені погоджуються, обрані з урахуванням загальних засад призначення покарання. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши умови угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість її затвердження та призначення виду і міри покарання, узгоджених сторонами.

Питання про речові докази, що передавались суд, слід вирішити за правилами ст. 100 КПК України. Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 373, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 235 грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 235 грн. 51 коп.

Після вступу вироку в законну силу зняти раніше накладений на речові докази ухвалою слідчого судді від 21.12.2019 р. арешт, а речові докази: автомобіль Лада Самара д.н.з. НОМЕР_2 повернути ОСОБА_8 , всі інші вилучені речі повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1