Справа № 148/1958/21
Провадження №1-кс/148/615/21
УХВАЛА
про накладення арешту на тимчасово вилучене майно
Старший слідчий Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що 12.07.2021 до чергової частини Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , жительки
АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з квітня по липень 2021 року, невідома особа вчинила крадіжку господарських речей з її будинку АДРЕСА_2 , чим завдала їй матеріального збитку.
В ході досудового розслідування згідно протоколу огляду від 25.10.2021 та розписки ОСОБА_6 про добровільну видачу працівниками поліції вилучено алюмінієву розкладну драбину без маркувань, каркас із труби діаметром 2см, яка має наступні розміри: ширина 37 см, висота 160 см, троє дерев`яних східців, шириною 30 см, розміщенні одна від одної на висоті 25 см, та зверху квадратна дерев`яна площадка розміром 30 см на 30 см, цілісність корпусу та східців не порушена.
Так, постановою слідчого від 25.10.2021 року вилучену драбину визнано речовим доказом.
На думку слідчого є достатні підстави вважати, що вищевказане майно підпадає під ознаки тимчасово вилученого, оскільки є предметом кримінального правопорушення, може містити на собі сліди злочину та підлягає арешту з метою збереження речових доказів, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та необхідністю проведення з ними ряду слідчих дій. В зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт на нього.
В судове засідання слідчий не з`явився. Надав до суду заяву, в якій клопотання підтримує та просить розглянути у його відсутність.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя розглянув клопотання за відсутності слідчого, оскільки неявка останнього не перешкоджає його розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши доводи клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є предметом вчинення кримінального правопорушення, підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнане речовим доказом, а розпорядження ним може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його арешту.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого задовольнити.
Визначити строк дії ухвали щодо арештованого майна - до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1