н/п 1-кп/953/959/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 00008785 від 26.06.2021 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого офіційно, раніше судимого, проживає та зареєстрований: АДРЕСА_1

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:
17.09.2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, підсудність справи визначена правильно, вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Також, заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 до 60 днів без визначення розміру застави, оскільки існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і підстав для їх скасування у суду немає.

Обвинувачений не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, заявив клопотання про проведення судового розгляду судом присяжних.

З приводу клопотання прокурора щодо міри запобіжного заходу заперечував, зазначивши про можливість обрання відносно нього домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію ОСОБА_6 , не заперечуючи щодо призначення справи до судового розгляду та визначення суду присяжних. З приводу клопотання прокурора щодо тримання під вартою заперечував, зазначаючи про безпідставність та недоведеність заявлених ризиків та можливість обрання домашнього арешту.

Потерпілі в підготовче судове засідання не з*явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду, подали заяви про розгляд підготовчого судового засідання у їх відсутність.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 314 КПК України, суд має право, крім іншого прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений у відповідності з вимогами КПК України. Провадження за обвинувальним актом підсудне суду. Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає. Порушення вимог КПК України, які б унеможлювали призначення провадження до судового розгляду під час засіданні не заявлені та судом не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені нормами чинного КПК України та суд вважає за можливе призначити справу відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.

Судове засідання з урахуванням ст.27 КПК України слід проводити у відкритому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про розгляд справи судом присяжних.

Згідно ч.3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

За вимогами ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні клопотання прокурора щодо міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд враховує, що згідно наданого до суду обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров*я особи, та судом враховані обставини скоєння злочину, які викладені у обвинувальному акті.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд під час розгляду даного питання вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробі обвинуваченого переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, а враховуючи тяжкість передбаченого покарання та відсутність тісних соціальних зв*язків може виїхати межі країни з метою уникнення відповідальності за особливо тяжкий злочин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків, потерпілих.
Також, є доведеним ризик щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий та обставини вчинення кримінального правопорушення.
Судом вивчені надані до суду дані по особі обвинуваченого, які містяться в обвинувальному акті і інших даних не надано, а саме що ОСОБА_6 раніше судимий, є громадянином України, не одружений, не має офіційних джерел доходу, тобто не має стійких соціальних зв*язків.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачуються, враховуючи, що дії ОСОБА_6 носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також дані по особистості, а тому суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим і обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд зазначає, що при вирішенні питання міри запобіжного заходу суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення по справі «Ілійков проти Болгарії»).

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд зазначає, що тримання особи під вартою є виправданим, якщо конкретні обставини дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими обставинами є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, можливість ухилитися від явки до суду та вчинити інший злочин. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про особу обвинуваченого.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, дослідивши наданий до суду обвинувальних акт та клопотання прокурора, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись обвинуваченого від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються; дані по особистості обвинуваченого, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 суд залишає без зміни та продовжує строк тримання під вартою на наступні 60 днів без визначення застави, на підставі ч.4 ст. 183 КПК України.

Доводи сторони захисту суд відхиляє, оскільки вони є необґрунтованими та недоведеними в даному судовому засіданні.

Таким чином, дослідивши всі доводи сторін суд зазначає, що підстав для визначення іншої міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314-316, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 115 КК України - на 04 жовтня 2021 року о 12-15 год. в залі судового засідання приміщення Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б.

Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

Для участі в судовому засіданні викликати сторони кримінального провадження, потерпілих.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 21 листопада 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу до 21.11.2021 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення в частині виконання щодо міри запобіжного заходу.

На ухвалу в частині запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3