Справа № 524/6957/20
Провадження №1-в/524/271/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчук в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці подання Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У поданні Автозаводського районний відділу філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області звертається до суду про звільнення засудженого від покарання, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Автозаводському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області з 03.11.2020 року. Під час перебування на обліку засуджений притягувався до адміністративної відповідальності: 19.11.2020 року за ч.2 ст. 178 КУпАП до покарання у виді штрафу, в зв`язку з чим з останнім проведено профілактичну бесіду, яка спрямована на недопущення вчинення правопорушення, які тягнуть за собою адміністративні стягнення. Згідно характеристики з місця проживання відносно засудженого компрометуючих матеріалів не надходило. Заходи щодо вирішення питання криміногенних потреб та досягнення позитивних змін, які зазначені в індивідуальному плані роботи із засудженим, виконані повністю у визначений термін. Іспитовий строк скінчився 03.11.2021 року. 21.10.2021 року до Автозаводського РВ від слідчого відділу Кременчуцького РУП надійшов запит у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0001510 від 02.10.2021 року за ознаками ч.2 ст. 185 КК України. Проте, в зв`язку з тим, що по вказаному кримінальному провадженню рішення ще не прийнято, тому вважали, що є всі підстави для звернення з поданням про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання заперечив, оскільки ОСОБА_5 після винесення вироку під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.
Представник органу пробації подання підтримала, просила його задовольнити.
Засуджений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.11.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладанням на нього обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Проте, згідно Єдиного реєстру досудових розслідувань, гр.. ОСОБА_5 , 02.10.2021 року, в період іспитового строку, вчинив кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України. 19.10.2021 року ОСОБА_5 пред`явлене звинувачення за ч.2 ст. 185 КК України.
Згідно вимог ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
На підставі статті 75 КК України суду надається право звільнити особу від відбування покарання з випробуванням із визначенням строку, протягом якого на винного покладаються певні обов`язки, що дає можливість перевірити готовність засудженого не відбувати реально визначене покарання за вироком суду.
З огляду на ч.2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Із роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчать, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку за ним, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання.
Обставини, на які посилається Автозаводський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області у своєму поданні про те, що протягом визначеного іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки, а визнати особу такою, що вчинила новий злочин необхідно лише за наявності вироку суду, що набрав законної сили і тому після закінчення іспитового строку суд має звільнити його від відбування призначеного покарання, не узгоджується із згаданими вимогами кримінального закону, а також з ч.3 ст. 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед - не вчинить нового злочину.
Відмова суду у звільненні засудженого від призначеного покарання ніяким чином не порушує права особи, яка не вчинила злочин, так як не несе для цієї особи ніяких негативних правових наслідків.
Окрім цього, у разі винесення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , яке на даний час розпочато, орган пробації не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з поданням про звільнення засудженого від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Між тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушує такі загальні засади кримінального провадження, як законність та рівність всіх перед законом і судом.
Керуючисьст.ст. 75, 78 КК України, ст.537,539 КПК України,-

ухвалив:

У задоволенні подання Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м.Кременчуа протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Ліна ОБРЕВКО