Номер провадження: 11-сс/813/1340/21
Номер справи місцевого суду: 504/2737/21 1-кс/504/782/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015 від 06 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.243 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 серпня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання начальника СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015 від 06 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.243 КК України, а саме на судно «STAVANGER» IMO 9278507, власником якого є «MARINO SHIPPING CO PTE LTD» прапор TUVALU 56 Nell Road, Singapore 088830, технічний оператор Raffles shipmanagement Servises Pte Lrd., 315,Outaram Road,#09-04 Tan Boon Liat Building, Singapore 169074, зареєстрованої за законодавством Республіки Сінгапур, шляхом заборони розпоряджатися та користування ним, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, прокурор вважає хибним висновок слідчого судді про те, що існування господарсько-правових відносин щодо вказаного судна є підставою стверджувати про існування заходів забезпечення господарського провадження, а накладення арешту на таке майно необхідно саме в межах даного кримінального провадження, з метою відшкодування шкоди у цивільному позові.

Також апелянт стверджує, що висновок слідчого судді про ненадання вартості судна є передчасним, оскільки встановлення таких відомостей можливо лише при подальшому досудовому розслідуванні шляхом відповідних судових експертиз.

Крім того, прокурор звертає увагу, що слідчий суддя діяла поза межами своїх повноважень, оскільки кримінальний процесуальний закон не вимагає встановлення місцезнаходження майна, щодо якого розглядається питання про арешт.

Разом з цим, апелянт наголошує на тому, що накладення арешту на вказане судно є пропорційним обмеженню права власності та відповідає завданням кримінального провадження, зважаючи на шкоду, завдану у наслідок цього кримінального правопорушення, яка становить 65 мільйонів 174 тисячі 542 гривні 29 копійок.

Позиції учасників апеляційного провадження

Прокурор ОСОБА_6 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив задовольнити її у повному обсязі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_8 , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання апеляційного суду не прибув, з клопотаннями та заявами про перенесення або відкладення апеляційного розгляду не звертався.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши доповідь головуючого судді, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1-4 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
При розгляді апеляційної скарги апеляційний суд перевіряє дотримання слідчим суддею вимог статей 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження
Згідно з вимогами ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурор не довів суму завданих збитків у цьому кримінальному провадженні.

Так, матеріали кримінального провадження не містять жодного належного підтвердження суми збитків, завданих в результаті обставин кримінального правопорушення, водночас, твердження прокурора ґрунтується суто на відомостях, викладених Державною екологічною інспекцією південно-західного регіону у цивільному позові.

При цьому, вказаний цивільний позивач у кримінальному провадженні також жодним чином не підтверджує обґрунтованість цивільного позову в частині його розміру, інших джерел, відомостей тощо в матеріалах кримінального провадження не міститься.

Також апеляційний суд враховує обставини того, що судновласником у господарському провадженні, у якості гарантій відшкодування завданої шкоди державі Україна, внесено еквівалент 1 000 000 доларів США на депозитних рахунок відповідного господарського суду, разом з цим, страхувальником судна також надано гарантійні зобов`язання згідно договору взаємного страхування на загальну суму 2 443 836 доларів США.

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про відсутність співмірності втручання у право вільно володіти майном та завданням кримінального провадження, зважаючи на факт того, що особи, які є відповідальними за відшкодування шкоди у цьому кримінальному провадженні вже виконують всі необхідні дії, направлені на відшкодування збитків, завданих у наслідок кримінального правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на непослідовність вимог апеляційної скарги прокурора, який стверджує про відповідність суми завданих збитків вартості судна, на яке прокурор просить накласти арешт, водночас, апелянт вказує, що таку вартість неможливо встановити на даному етапі кримінального провадження до проведення певних експертних досліджень.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
ЄСПЛ, в рішенні по справі «Волохи проти України», наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.
Відповідно до ст.7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, зважаючи на те, що у клопотанні слідчого не міститься посилання на ризики у кримінальному провадженні, а прокурор в судовому засіданні апеляційного суду не довів існування таких ризиків.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу прокурора належить залишити без задоволення, оскаржену ухвала слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 серпня 2021 року без змін.
Керуючись статтями 7, 9, 16, 132, 170, 171, 173, 174, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015 від 06 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.243 КК України, а саме на судно «STAVANGER» IMO 9278507, власником якого є «MARINO SHIPPING CO PTE LTD» прапор TUVALU 56 Nell Road, Singapore 088830, технічний оператор Raffles shipmanagement Servises Pte Lrd., 315,Outaram Road,#09-04 Tan Boon Liat Building, Singapore 169074, зареєстрованої за законодавством Республіки Сінгапур, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4