Справа № 944/4541/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/966/21 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Яр Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

У відповідності з ст.ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирішено питання з речовими доказами, судовими витратами та арештованим майном.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 23.08.2020 о 20 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Vento», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул.І.Франка в с.Старий Яр Яворівського району Львівської області у напрямку до центру села неподалік домогосподарства №15, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5, 2.3 (б, в, д), 2.9а, 12.1, 12.4, зокрема перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та її зміни, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру у стані бокового заносу виїхав за праву межу проїзної частини дороги та в подальшому заїхав в придорожній кювет, де перекинувся, внаслідок чого пасажир ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких наступила смерть останнього. Своїми діями ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_9 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Не погоджуючись із даним вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Яворівського районного суду Львівської області від 27.08.2021 р. скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на термін 3 роки. В решті вирок залишити без зміни.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що оскільки ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, об`єктивна сторона якого виразилася у грубому порушенні Правил дорожнього руху, в результаті чого відбулося ДТП із спричиненням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких наступила його смерть, вчинив вказані дії за обтяжуючих обставин, зокрема кермував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку експерта №3070/2020-т у крові ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт 2,4 проміле), судом безпідставно застосовано до ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнено такого від відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора,який підтримав доводи апеляційної скарги та просив таку задоволити, обвинуваченого, захисника, потерпілу, які заперечили проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КПК України за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 23.08.2020 о 20 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Vento», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул.І.Франка в с.Старий Яр Яворівського району Львівської області у напрямку до центру села неподалік домогосподарства №15, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5, 2.3 (б, в, д), 2.9а, 12.1, 12.4, зокрема перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та її зміни, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру у стані бокового заносу виїхав за праву межу проїзної частини дороги та в подальшому заїхав в придорожній кювет, де перекинувся, внаслідок чого пасажир ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких наступила смерть останнього. Своїми діями ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_9 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 75 ч. 1 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Так судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, об`єктивна сторона якого виразилася у грубому порушенні Правил дорожнього руху, в результаті чого відбулося ДТП із спричиненням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких наступила його смерть, а також те, що він вчинив вказані дії за обтяжуючих обставин, зокрема кермував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку експерта №3070/2020-т у крові ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт 2,4 проміле). що судом безпідставно застосовано до ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнено такого від відбування призначеного покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України безпідставно.

Однак, у відповідності до положень ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілої, яка є матір`ю обвинуваченого, ту обставину, що останній працює на посаді рибовода в СП «РГ-Янів», має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також те, що дружина обвинуваченого ОСОБА_12 перебуває у стані вагітності, про що долучено довідку.

Враховуючи вимоги ст.65 КК України, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише за умови реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, щире каяття у вчиненому, думку потерпілої, колегія суддів вважає, що все зазначене вище істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення і дає можливість застосувати до останнього положення ст. 69 КК України, призначивши йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, дане покарання буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а вирок першої інстанції в частині призначення покарання скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок безпідставного застосування ст. 75 КК України.

Керуючись ст. 69 КК України, ст.ст. 405,407,409,412, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити частково.
Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 27 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, в частині призначення покарання скасувати.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 2 (два) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

В решті вирок залишити без зміни.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4