печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 001193 від 05.07.2021,-
В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 001193 від 05.07.2021.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001193 від 05.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що 05.07.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 є потерпілим від вказаного кримінального провадження. У зв`язку з чим, ним подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 510 000 гривень.

Враховуючи те, що на теперішній час органом досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 здійснюється досудові розслідування в інших кримінальних провадженнях, з метою забезпечення відшкодування завданої потерпілому у кримінальному провадженні шкоди, скоєним кримінальним правопорушенням, сторона що представляє інтереси потерпілого, вважає за необхідне накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , яке було в нього вилучено під час особистого обшуку, при складанні протоколу в порядку ст. 208 КПК України.

У судове засідання особа, яка подала клопотання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Проте, адвокатом ОСОБА_6 подано заяву про розгляд справи у його відсутність. На вимогах клопотання наполягав, просив задовольнити.

Представник Головного слідчого управління Національної поліції України у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд неповідомив.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненного злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненного злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, щоінкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Як визначено ч. 5 цієї ж статті, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні особи, яка звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з цим, подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 клопотання про арешт майна є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, особа, яка звернувся з клопотанням, не довела необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, для досягнення визначеної нею в клопотанні мети, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 001193 від 05.07.2021 відмовити.

Ухвала про накладення арешту або про відмову в арешті може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1