Провадження №1-кс/463/125/22
У Х В А Л А

05 січня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
адвоката - ОСОБА_3
скаржника - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргуадвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо оскарження повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0000160,-

в с т а н о в и в :

22.07.2021 внесено відомості до ЄРДР № 0000160 за ознакою кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Після спливу 2-х місячного строку, з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, останній та його захисник набули передбачене кримінально процесуальним законом право на оскарження на досудовому розслідуванні процесуальних дій/рішень слідчого, прокурора, чим і скористались. Висунута ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, а ті докази на які посилається сторона обвинувачення є такими, що були отримані стороною обвинувачення у поза процесуальний спосіб та/або з порушенням істотних умов проведення, як слідчих, так і негласних слідчих розшукових дій, через що письмова підозра підлягає скасуванню. Згідно письмового повідомлення про підозру, йдеться про три факти вимагання та одержання ОСОБА_6 у групі з ОСОБА_7 неправомірної винагороди на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краковець Корчова» від громадянина України ОСОБА_8 , які за версією слідства мали місце 06.08.2021, 10.08.2021 та 09.09.2021 року. Разом з тим, 06.08.2021 та 10.08.2021 ОСОБА_9 перебував з ОСОБА_6 на робочому місці у МП «Краковець» на різних «смугах» митного оформлення, (в`їзд виїзд), а тому їх дії не могли бути охоплені єдиним злочинним умислом спрямованим на вимаганні та одержанні неправомірної винагороди від ОСОБА_10 . Більш того, станом на 09.09.2021, (на момент затримання ОСОБА_11 та вилучення у пункті пропуску предмету неправомірної винагороди наданих ОСОБА_10 ), - ОСОБА_4 , як добу перебував у відпустці у Республіці Польща, про що обізнана сторона обвинувачення та вказана обставина була з`ясована сторонами провадження під час обрання підозрюваному запобіжного заходу. У провадженні відсутня подія кримінального правопорушення. Щодо достатності та вагомості доказів на які посилається сторона обвинувачення в обґрунтування висунутої ОСОБА_4 підозри, то з матеріалів досудового розслідування вбачається що: 06.08.2021, 10.08.2021 та 09.09.2021, в межах вказаного кримінального провадження оперативними співробітниками СБУ та прокурором у зоні митного контролю відносно проводились НСРД , (аудіо відео контроль особи) та контроль за вчиненням злочину. Встановлення «місця» вручення заявникові заздалегідь ідентифікованих грошових коштів; маршруту, способу та законності «переміщення» заявником та оперативними працівниками через Державний кордон України в напрямку Республіки Польща, (та у зворотному напрямку) спецтехніки та її використання вже під час проведення НСРД на території України, що є можливим, (законним) виключно під час координації таких дій із правоохоронними органами іноземної держави шляхом ініціювання та отримання доручення про надання міжнародної правової допомоги при проведення слідчих та негласних слідчих розшукових дій. З вказаного приводу з Офісу ГП та ГВК УСБУ листами відповідями від вересня 2021 отримано інформацію про те, що відповідне клопотання (в порядку міжнародного співробітництва) на адресу Офісу не надходило. Окрім цього всупереч приписам процесуального закону, органи прокуратури з 22 липня 2021 до 18.08.2021 року (дата складення постанови про створення групи слідчих), тобто до моменту зібрання доказів, що стали підставою повідомлення про підозру, а також після 18.08.2021 здійснювали досудове розслідування з порушенням визначеної ст. 216 КПК підслідності, в ході чого провели ряд слідчих дій, спрямованих на отримання доказів, у тому числі й негласні слідчі (розшукові) дії, результати яких було покладено в основу повідомлення про підозру. Вказані порушення процесуального закону не було усунуто й у результаті винесення заступником керівника Львівської обласної прокуратури постанови від 21.09.2021 про доручення здійснення досудового розслідування слідчим органам ГУ НП у Львівській областічерез формальну неефективність проведення досудового розслідування ТУ ДБР розташованого у м. Львові, на адресу якого матеріали провадження так і не надходили, оскільки функцію органу досудового розслідування перебрав на себе прокурор. Підслідність кримінальних проваджень визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме ст. 216 КПК. Відповідно до ст.36 КПК України прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування лише у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Серед повноважень прокурора передбачено п.8 ч.2 ст.36 КПК України ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування. Постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яке здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості. Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення. В повідомленні про підозру від 10.09.2021 року не зазначено стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, часу, місця вчинення кримінального правопорушення, зазначений лише час ввезення на територію України товарів заявником, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент вручення вказаного повідомлення. Твердження, зроблені у повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України є не конкретними, виклад фактичних обставин не узгоджується із змістом підозри та формулою обвинувачення (диспозиції статті). Так, в підозрі зазначено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб своєю поведінкою почав схиляти ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди.
Також згідно підозри наявна попередня змова групою осіб, дії яких абсолютно не розписані, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється в отриманні неправомірної вигоди лише для себе то де ж інтерес тих інших осіб, які між собою згідно підозри розділили кошти. В повідомленні про підозру відсутнє твердження одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи.
Підозрюваний та захисник підтримали скаргу.

Прокурор заперечив щодо задоволення скарги, підстав для скасування повідомлення про підозру не має.

Вирішуючи дану скаргу суд виходить з наступного.

22.07.2021 внесено відомості до ЄРДР № 0000160 за ознакою кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Після спливу 2-х місячного строку, з дня повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, останній та його захисник набули передбачене кримінально процесуальним законом право на оскарження на досудовому розслідуванні процесуальних дій/рішень слідчого, прокурора, чим і скористались.

Згідно письмового повідомлення про підозру, йдеться про три факти вимагання та одержання ОСОБА_6 у групі з ОСОБА_7 неправомірної винагороди на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краковець Корчова» від громадянина України ОСОБА_8 , які за версією слідства мали місце 06.08.2021, 10.08.2021 та 09.09.2021 року.

06.08.2021 та 10.08.2021 ОСОБА_9 перебував з ОСОБА_6 на робочому місці у МП «Краковець» на різних «смугах» митного оформлення, (в`їзд виїзд).

Станом на 09.09.2021 (на момент затримання ОСОБА_11 та вилучення у пункті пропуску предмету неправомірної винагороди наданих ОСОБА_10 ), - ОСОБА_4 , як добу перебував у відпустці у Республіці Польща, про що обізнана сторона обвинувачення та вказана обставина була з`ясована сторонами провадження під час обрання підозрюваному запобіжного заходу.

21.09.21р. була винесена постанова заступником керівника Львівської обласної прокуратури постанови від 21.09.2021 про доручення здійснення досудового розслідування слідчим органам ГУ НП у Львівській областічерез неефективність проведення досудового розслідування ТУ ДБР розташованого у м. Львові.

Підслідність кримінальних проваджень визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме ст. 216 КПК. Відповідно до ст.36 КПК України прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування лише у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Серед повноважень прокурора передбачено п.8 ч.2 ст.36 КПК України ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування. Постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яке здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Слідчий суддя погоджується з доводами підозрюваного та його захисника, що в повідомлені про підозру від 10.09.2021 року при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення містяться розбіжності та неточності. Так, в підозрі зазначено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб своєю поведінкою почав схиляти ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди, яким чином це відбувалося не зазначено. Також згідно підозри наявна попередня змова групою осіб, дії яких не конкретизовані, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється в отриманні неправомірної вигоди лише для себе то де ж інтерес тих інших осіб, які між собою згідно підозри розділили кошти. В повідомленні про підозру відсутнє твердження одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи.
Окрім цього сторона захисту у своїй скарзі також посилається на ст.277 КПК України щодо змісту письмового повідомлення про підозру, зокрема й на роз`яснення прав підозрюваному.
Згідно до частини 2 статті 20 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника. Стороною обвинувачення даної норми не було дотримано в повному обсязі, роз`яснені права не відповідають редакції на час пред`явлення повідомлення про підозру. Зокрема ст.42 ч.3 п.3 КПК зазнала змін згідно до ЗУ №1637-ІХ від 14.07.2021р. Даний пункт є найважливішим, оскільки деталізовано зазначає право підозрюваного на захист.
Дані порушення, на думку слідчого судді, є істотними, а тому з цих підстав повідомлення про підозру підлягає скасуванню.
Щодо інших тверджень сторони захисту, слідчий суддя погоджується з прокурор, що на стадії оскарження повідомлення про підозру, суд не може давати оцінку доказам, визнавати їх недопустимими. Постанова про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу є обґрунтованою.
Керуючись вимогами 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо оскарження повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 00000160 - задовольнити.
Скасувати у кримінальному провадженні № 0000160 повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1