ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2234/21 Справа № 207/3851/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001281 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Готешти, Кагульського району, Республіки Молдови, громадянина України, освіта середня, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, працюючого водієм в ТОВ "Торгово-транспортна компанія "Санрайз", раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 121 КК України, і призначено покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишено без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з часу його затримання згідно протоколу затримання з 01.10.2019 року 11.00.
Зараховано у строк призначеного ОСОБА_7 покарання термін попереднього ув`язнення (перебування обвинуваченого під вартою з часу його затримання згідно протоколу затримання з 11 години 00 хвилин 01 жовтня 2020 року) по день набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 у відшкодування завданої протиправними діями моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., у відшкодування матеріальної шкоди у вигляді витрат на поховання ОСОБА_10 9390 (дев`ять тисяч триста дев`яносто) грн.
Доля речових доказів вирішена у відповідності вимог процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, які виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 ,
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, ОСОБА_7 30.09.2019 року, приблизно о 18.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебував біля покинутої двоповерхової цегляної будівлі, яка розташована навпроти бібліотеки АТ «ДніпроАзот» за адресою: м. Кам`янське, пр. Конституції, № 2А, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, кулаком своєї руки наніс 2-3 удари по обличчю ОСОБА_10 , від отриманих ударів останній впав на землю. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій прямий умисел, наніс своєю ногою декілька ударів по обличчю та голові ОСОБА_10 , який на той час знаходився в положенні лежачи на землі на правому боці.
Того ж дня, приблизно о 18.15 год., знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 , продовжив свій злочинний умисел, направлений на несення тілесних ушкоджень, знову підійшов до ОСОБА_10 , коли останній перебував в тому ж самому положенні, тобто лежав на землі, і наніс кулаком своєї руки декілька ударів по голові та обличчю потерпілому ОСОБА_10 . Таким чином, упродовж часу з 18.15 год. по 19.00 год. ОСОБА_7 неодноразово з проміжком 10-15 хвилин підходив до потерпілого ОСОБА_10 і наносив останньому чисельні удари по обличчю і голові. В результаті чого потерпілому ОСОБА_10 відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 1140-Е від 11.11.2019 завдано тілесні ушкодження у вигляді:
- внутрішньо черепної травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та ускладнилась набряком мозку відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті;
- в склеру лівого ока у зовнішнього кута - темно-червоний крововилив розміром 1,0x0,6см; в слизову обох губ - масивні синюшно-червоні крововиливи: на верхній в центрі та ліворуч розміром 4,0x2,0см, праворуч розміром 2,0x1,5см, на нижній в центрі та ліворуч розміром 4,0x3,0см; відповідно крововиливам по хвилясті рані з дрібнозубчастими краяма, відносно загостреними кутами, міжтканевими перетинками в глибині, глибиною по 0,2см, довжиною по зведенню країв: на верхній ліворуч розміром 1,5см, праворуч 2,0см, на нижній ліворуч розміром 2,0см. На правій щоці - хвиляста рана з дрібнозубчастими осадженими краями, відносно загостреними кутами, міжтканевими перетинками в глибині, глибиною 0,2см, довжиною по зведенню країв 1,5см; такого ж характеру рани розташовані: в правій потиличній ділянці вище бугра на 1,5см та 3,0см, довжиною відповідно 4,0см та 5,5см орієнтовані по довжнику відповідно 7 та 1 годинам умовного циферблату, навколо яких смугастий багрово-червоний синець з нечіткими контурами розміром 11x3,0см. Такого ж характеру синці подібні вищеописаним розташовані: на зовнішній поверхні лівої вушної раковини розміром 5,0x4,0см на тілі якого 5 овальних саден з підсохлим дном темно-червоного кольору, нижче рівня шкіри розміром від 0,7x0,5см до 0,5x0,4см, на нижній щелепі ліворуч з розповсюдженням на бокову поверхню шиї розміром 8,0x5,0см, навколо обох очей від рівня бровей з розповсюдженням до підочних ділянок на спинку та крила носу - уривчастий розміром 16x14см; на лівій шоці смугастий розміром 5,0x4,0см, на правій щоці смугастий розміром 7,0x4,0см, в правій лобній ділянці уривчастий розміром 5,0x4,0см на тілі якого смугасте горизонтальне садно з підсохлим дном темно-червоного кольору, нижче рівня шкіри розміром 2,5x2,0см; в центрі лобної ділянки на межі росту волосся розміром 4,0x3,0см на тлі якого лінійне косо- вертікальне садно з підсохлим дном темно-червоного кольору, нижче рівня шкіри розміром 1,5x0,1см, в лівій лобній ділянці на межі росту волосся розміром 3,0x2,5см та 3,0x2,0см, в лівій тім`яній ділянці на рівні бугра розміром 4,0x3,0см на тлі якого смугасте горизонтальне садно з підсохлим дном темно-червоного кольору, нижче рівня шкіри розміром 3,5x3,0см, в правій клубовій ділянці розміром 5,0x3,0см, в 3-му міжребір`ї по середньо-ключичній лінії праворуч - овальний розміром 2,0x1,5см, в 5-му міжребір`ї по передньо-пахвинній лінії праворуч - смугастий розміром 4,0x2,0см, в 9-му міжребір`ї по середньо-пахвинній лінії праворуч - смугастий розміром 4,0x2,0см. Садна подібні вищеописаній розташовані: в центрі тім`яної ділянки розміром 2,5x1,0см та 2,0x1,0см, в лівій тім`яній ділянці розміром 3,0х2,0хсм 3,5x2,0см, в правій тім`яній ділянці розміром 1,5x1,0см, на кінчику носу розміром 2,0x1,5см, спинці носу праворуч розміром 1,0x0,7см. На лівій щоці смугасте вертикальне садно під кірочкою жовто-коричневого кольору вище рівня шкіри розором 1,8x1,0см, такого ж характеру садна розташовані: в обох тім`яних ділянках уривчасті в напрямку спереду назад кількістю не менш 20, розміром від 7,0x0,6см до 0,3x0,2см.
Внаслідок вищевказаних тяжких тілесних ушкоджень, які були заподіяні ОСОБА_10 30.09.2019 року, в проміжок часу з 18.00 год. по 19.00 год., останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з 18.00 год. по 22.00 год., відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 1140-Е від 11.11.2019.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що у нього був конфлікт з потерпілим, під час якого потерпілий в нецензурній формі відкликався про нього і про його сім`ю, в результаті чого обвинувачений вдарив його по щоці, він штовхнув обвинуваченого, після цього обвинувачений вдарив потерпілого по обличчю, в нього пішла кров, він присів, і закрився двома руками, потім обвинувачений вдарив його ногою, він навіть не впав. Потім свідок ОСОБА_11 почала кричати, брат заспокоїв обвинуваченого, який вдарив потерпілого правою ногою, після чого останній впав. Потім потерпілий попросив води, йому обвинувачений дав воду, той встав і пішов кудись.
Крім того, згідно висновків експертів крові на руках, одязі обвинуваченого не було.
Також свідки зазначають, що події відбувались біля 18.15-19.00, а вони пішли звідти десь в 15.00, а в 16.15-16.30 обвинуваченого зі своєю жінкою бачив знайомий ОСОБА_12 в іншому місці, він йшов на електричку, яка відправляється о 17.00.
Крім того, свідок ОСОБА_13 бачила брата в 18.00-18.30, коли він йшов на дачу, 29.09.2019 потерпілий приходив до неї додому, забирав речі, в нього був телефон. Однак, речей і телефону в нього не знайшли.
Разом з тим, в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 заявив, що не бачив жодної суперечки, бійки, він в цей час спав в кущах п`яний, та коли він прокинувся, то побачив як обвинувачений давав воду потерпілому, який вмився і пішов кудись.
Свідок ОСОБА_11 повідомила в суді, що бачила як обвинувачений наніс 4-5 ударів потерпілому, після чого обвинуваченого його брат забрав. А потерпілий вмився і кудись пішов.
Покази обвинуваченого в суді також підтвердив свідок ОСОБА_15 .
Також обвинувачений зазначає, що оголошення вироку було без участі обвинуваченого та його захисника.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні обвинувачений та захисник підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, та підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
З показань обвинуваченого, які він надав в суді першої інстанції, та його доводів апеляційної скарги, випливає, що обвинувачений ОСОБА_16 вину визнає частково, а саме: він не заперечує те, що наносив удари руками і ногою потерпілому, але мертвим його не бачив, вважає, що йому ще могли бути нанесені удари іншими особами, тому не погоджується, що смерть потерпілого настала саме від його дій.
Однак, такі доводи обвинуваченого ОСОБА_16 не знайшли свого підтвердження під час перевірки матеріалів кримінального провадження, та спростовуються іншими доказами, дослідженими судом з дотриманням вимог закону та детально проаналізованих у вироку, що підтверджують його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу змісту показань свідків, даними протоколів проведення слідчих експериментів, протоколів пред`явлення особи для впізнання, висновків експертів, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку покази свідка ОСОБА_17 , який у судовому засіданні пояснив, що перебував поблизу покинутої двоповерхової будівлі неподалік майданчику автошколи та бібліотеки АТ ДніпроАзот разом із ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та побачив як між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 відбулась потасовка, ОСОБА_22 підійшов до потерпілого і вдарив його 3-4 рази кулаком у голову. Потерпілий був у стані сильного сп`яніння, а ОСОБА_22 напідпитку. Обвинувачений бив ОСОБА_23 руками по різним частинам тіла, обличчя у того було у крові, після першого побиття, коли вони вже спільно разом із ОСОБА_21 та його братом розпивали горілку, обвинувачений декілька разів з невеликими проміжками часу підходив до потерпілого, який лежав неподалік на траві і наносив йому удари ногами по різним частинам тіла. Потерпілий лежав позаду на землі, а коли вони обернулися через деякий час, побачили, що його вже немає. Також свідок зазначив, що до моменту побиття ОСОБА_20 почувався нормально, суттєвих пошкоджень на собі не мав. Коли наступного дня до них приїхав ОСОБА_24 та запитав про самопочуття потерпілого, то ОСОБА_18 пішов до однієї з кімнат, де спав ОСОБА_20 і побачив того без ознак життя.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснив, що 30.09.2019 він випивав разом із ОСОБА_14 , потім підійшла ОСОБА_26 , ОСОБА_23 палив вогнище, до них підійшли ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , побачили ОСОБА_23 і сказали, що ось він і попався, а потім почали сваритися з ним, казали, що він їх сестру обідив. ОСОБА_28 один раз ударив ОСОБА_23 , а ОСОБА_29 бив ОСОБА_23 рукою лівою у лице і від першого удару утворився синець на лиці та ОСОБА_23 сів на землю, після чого ОСОБА_30 продовжив його бити кулаками та ногами, потім коли ОСОБА_14 приніс горілку і вони спільно з ОСОБА_22 її розпивали, ОСОБА_23 лежав на землі позаду і ОСОБА_30 неодноразово підхоплювався до нього і продовжував бити, а ОСОБА_28 його відтягував, намагаючись зупинити, вже після першого удару ОСОБА_23 як сів на землю, так і не вставав, у ОСОБА_23 була кров на обличчі з носа, обличчя було розбите. Свідок не бачив як ОСОБА_23 пішов до будівлі, де потім він знайшов його без ознак життя вранці наступного дня, ввечері того ж дня свідок підходив до потерпілого і давав йому баклажку з водою вмитися і цигарку, потерпілий не просив викликати швидку, але він був весь розпухлий від побоїв, після того, як ОСОБА_22 пішли і до того, його ніхто не бив.
Із показів свідка ОСОБА_31 вбачається, що 30.09.2019 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_32 вони готували їжу на вогнищі біля зруйнованої будівлі в районі бібліотеки "ДніпроАзот", до них підійшли ОСОБА_27 та ОСОБА_28 та почали розбірки з ОСОБА_32 , вона та інші намагались боронити ОСОБА_23 , але ОСОБА_29 заборонив їм втручатися. ОСОБА_29 вдарив ОСОБА_23 кулаком приблизно 5 разів у обличчя, потім бив ногами, коли той вже лежав на землі, у ОСОБА_23 йшла з носу кров і вони дали йому вмитися. Поки вони сиділи біля вогнища і розпивали горілку разом з ОСОБА_22 , ОСОБА_23 лежав неподалік на траві, а ОСОБА_30 підходив час від часу та бив його. Потім, коли ОСОБА_22 пішли, вони стали шукати ОСОБА_23 , подумали, що він поблизу у кущах, але він був у дальній кімнаті будівлі, вже ввечері приносили йому води та покурити. Ніхто, крім ОСОБА_7 його не бив.
Свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що є братом обвинуваченого ОСОБА_33 , а потерпілий ОСОБА_34 був співмешканцем їхньої сестри - ОСОБА_35 , 30.09.2019 він разом з ОСОБА_21 дорогою заїхали на ринок на вул.Уральській і свідок побачив ОСОБА_36 , з яким потім він розмовляв, однак під час бесіди ОСОБА_23 почав хамити, почалася штовханина, потім вже підійшов ОСОБА_30 , побачивши сварку. ОСОБА_23 став і на адресу ОСОБА_37 висловлювати грубощі і ОСОБА_30 його вдарив кулаком у обличчя, розбив ніс, потім долонями бив і ОСОБА_23 присів, свідок став відтягувати брата від потерпілого, щоб той припинив його бити, але ОСОБА_30 ще вдарив його ногою в область спини. Потім свідок з братом присіли на дерев`яну колоду поряд, і вони почали випивати разом - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і жінка на ім`я ОСОБА_26 , а також свідок з братом. ОСОБА_23 з ними не пив, йому дали води вмитися.
Із матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впливали на правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження у показаннях свідків не вбачається. Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності показань свідків вони є логічними, послідовними, узгоджуються між собою.
Твердження обвинуваченого про те, що його покази підтверджуються показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_31 не заслуговують на увагу, оскільки про побиття потерпілого, наявність якихось для цього передумов чи конфліктів у потерпілого з іншими особами вже 30.09.2019 після того, як обвинувачений залишив місце події, жоден зі свідків не повідомив, що спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині.
Апеляційний суд звертає увагу, що повідомлені свідками обставини узгоджуються з даними висновку судово-медичної експертизи № 1140-Е від 09.10.2019 року, згідно з яким смерть ОСОБА_10 настала від внутрішньо-черепної травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та ускладнилася набряком мозку. Виявлена внутрішньо-черепна травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті, утворилася від дії тупого твердого предмета, предметів, про що свідчить характер пошкоджень (наявність синців, саден та ран з дрібно-зубчастими осадженими краями). При медико-криміналістичному дослідженні шматка шкіри з ранами потиличної ділянки від трупа гр. ОСОБА_10 встановлено, що пошкодження є забитими ранами і заподіяні з великою силою (великою швидкістю дії) в результаті ударів (не виключено одного удару) тупого твердого предмета (предметів) зі сплощеною (чи сплощено-випуклою) контактуючою поверхнею. Виявлені у нього пошкодження у вигляді саден на голові під кірочкою жовто-коричневого кольору вище рівня шкіри, синців та крововиливів у м`язи тулубу - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів. Давність утворення внутрішньо-черепної травми, синців та крововиливів у м`язи тулубу незадовго до настання смерті.
Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується й наявними в матеріалах провадження письмовими доказами, яким судом була надана належна оцінка у вироку, а саме протоколами слідчих експериментів від 01.10.2019 року та відео-файлами на СД-дисках з відеоаудіозаписами проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 під час якого свідки показали, що саме обвинувачений наносив удари потерпілому, вказали механізм нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 08.10.2019 року за участю свідка ОСОБА_38 та відео-файлу на СД-диску з відеоаудіозаписом проведення слідчого експерименту, свідок показав, що саме обвинувачений наносив удари потерпілому, вказав механізм нанесення тілесних ушкоджень.
Згідно з протоколами пред`явлення особи для впізнання від 01.10.2019 року, свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_39 вказали на обвинуваченого, який перебуваючи по проїзду Білоруському в м. Кам`янське наніс множинні удари кулаками та ногами ОСОБА_23 .
Крім того, згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1140-Е-1 від 04.11.2019 року, враховуючи характер та розташування пошкоджень, механізм їх виникнення не суперечить наданим матеріалам справи протоколі проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_40 .
Також вина обвинуваченого ОСОБА_41 безпосередньо підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2019 року за участю ОСОБА_7 , під час проведення якого обвинувачений не заперечував факту нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому.
Як вбачається з висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1140-Е-2 від 22.11.2019 року, враховуючи характер та розташування пошкоджень, механізм їх виникнення не суперечить наданим матеріалам справи протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 .
Надаючи оцінку цим доказам у сукупності, колегія суддів вважає їх належними, допустимими і достовірними, й достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на думку колегії суддів, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», та підстав для задоволення доводів обвинуваченого, зазначених ним у апеляційній скарзі, не має.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що згідно висновків експертів крові на руках, одязі обвинуваченого не було, спростовуються показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_31 , ОСОБА_38 , а також протоколами слідчих експериментів за їх участю, під час яких вони показали, що саме обвинувачений наносив удари потерпілому, вказали механізм нанесення тілесних ушкоджень.
Посилання обвинуваченого на те, що потерпілого побили напередодні події або вже після того, як обвинувачений залишив місце події, оскільки обвинуваченого зі своєю жінкою бачив знайомий ОСОБА_42 в іншому місці 30.09.2019 о 16.15, колегія суддів вважає їх безпідставними та погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання показів свідка ОСОБА_42 у суді недопустимими, оскільки його не було допитано на стадії досудового слідства, відповідні покази у якості доказів не відкривалися стороні обвинувачення, крім того, вони не підтверджені жодними іншими доказами, зібраними у даному кримінальному провадженні.
Посилання апеляційної скарги обвинуваченого на те, що свідок ОСОБА_43 бачила обвинуваченого о 18.00-18.30, а потерпілий 29.09.2019 приходив до неї додому, забирав речі, телефон, однак, речей і телефону в нього не знайшли, спростовуються наданими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_35 , яка не зазначала про те, що вона бачила обвинуваченого о 18.00-18.30, однак підтвердила той факт, що потерпілий 29.09.2019, тобто напередодні події злочину приходив до неї та забирав свої речі, при цьому додатково зазначила, що він мав лише пошкодження вуха, що не заважало йому жодним чином самостійно пересуватися, забирати свої речі тощо, про наявність у нього сукупності тілесних ушкоджень, зазначених у висновку судово-медичної експертизи № 1140-Е свідок не повідомила суд, що спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що потерпілого побили напередодні події. Крім того, з показів свідка ОСОБА_17 також вбачається, що до моменту побиття потерпілого обвинуваченим ОСОБА_20 почувався нормально, суттєвих пошкоджень на собі не мав.
Доводи апеляційної скарги про те, що оголошення вироку було без участі обвинуваченого та його захисника, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відсутність ОСОБА_7 в залі судового засідання 12 листопада 2020 року під час проголошення вироку не є підставою для визнання вироку незаконним.
Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 323 чи ст. 381 КПК України, визнається істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування судового рішення. Вказана вимога є однією з гарантій дотримання прав обвинуваченого, передбачених, зокрема, у ст. 42 КПК України, та спрямована на ефективну реалізацію таких прав під час здійснення судового провадження. Тобто, для прийняття рішення щодо того чи являється відсутність обвинуваченого в судовому засіданні під час здійснення судового провадження підставою для скасування судового рішення, слід визначити яким чином така відсутність вплинула чи могла вплинути на ефективну реалізацію обвинуваченим своїх прав. Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду по справі № 445/1095/16-к від 04.11.2020 та №125/163/17 від 29.09.2020.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був присутнім у судових засіданнях під час здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції, де висловлював свою думку з приводу висунутого обвинувачення, заявляв клопотання, брав участь у дослідженні доказів, виступав у судових дебатах та звертався до суду з останнім словом. При цьому, під час проголошення вироку 12 листопада 2020 року обвинувачений ОСОБА_7 був відсутнім. Однак, з матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції вживались заходи щодо доставки обвинуваченого в судове засідання, призначене на 12 листопада 2021 року, однак з невідомих причин обвинуваченого не було доставлено до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. На виконання зазначених приписів суд після виходу з нарадчої кімнати 12 листопада 2020 року негайно проголосив вирок, незважаючи на відсутність обвинуваченого та його захисника в судовому засіданні. 25 листопада 2020 року копію вироку було направлено обвинуваченому ОСОБА_7 , та 27 листопада 2020 року копія вироку була отримана обвинуваченим, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка.
Відсутність ОСОБА_7 в залі судового засідання під час проголошення вироку жодним чином не вплинуло на законність і обґрунтованість ухваленого рішення, не перешкодило обвинуваченому реалізувати свої права, в тому числі й право на оскарження вироку в апеляційному порядку, а тому не може бути підставою для скасування судового рішення.
При цьому, розбіжностей між текстом вироку, який було оголошено 12 листопада 2020 року під звукозапис, та його письмовим варіантом не встановлено.
Отже, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, який скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4