ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/7667/20 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2706/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду м.Харкова провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 червня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянина України, раніше судимого, останній раз:

-06.12.2017 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.286, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.70 КК України на 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно вироку суду та ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 вересня 2018 року строк попереднього ув`язнення зараховано за правилами ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

-початок строку: 31.10.2016р., кінець строку: 21.04.2022р.,

Суд мотивував своє рішення тим, що матеріали особової справи не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення на протязі всього періоду відбування ним покарання, та не свідчать, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та зазначає, що:

-клопотання було розглянуто судом без його участі;

-він відбув 2/3 строку покарання; є інвалідом ІІІ групи; стягнення погашені у встановленому законом порядку; має заохочення; відшкодував процесуальні витрати; має стійкі соціальні зв`язки, а саме дружину та сина; має постійне місце проживання;

-згідно зобов`язання ТОВ «КУД ВИН» після звільнення буде працевлаштованим на підприємство;

-на даний час перебуває на лікуванні у Темнівській багатопрофільній лікарні №100, режим тримання не порушує, що підтверджується наданою установою характеристикою;

-за станом здоров`я не міг бути працевлаштованим в промислову зону колонії, у зв`язку із чим не мав змоги відшкодувати потерпілій завдані злочином збитки. Наголосив, що визнає свою вину, щиро кається та зобов`язується після звільнення надати потерпілій допомогу.

Просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Під час розгляду клопотання суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_7 , його поведінку, ставлення до праці та його відношення до вчиненого злочину за весь період відбування покарання.

Як слідує із матеріалів провадження судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 06.12.2017 року на 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_7 від 30 листопада 2020 року, останній знаходиться в місцях позбавлення волі з 31.10.2016 року, за час перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» режим тримання порушував, за що мав два стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

З 04.02.2018 року відбував покарання в ДУ «Роменська виправна колонія №56». Де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 04.05.2018 року перебував на лікуванні в Темнівській багатопрофільній лікарні №100, де стягнень та заохочень не мав.

З 14.06.2018 року відбував покарання в ДУ «Роменська виправна колонія №56, де стягнень та заохочень не мав.

З 12.12.2018 року перебував на лікуванні в Темнівській багатопрофільній лікарні №100, де стягнень та заохочень не мав.

З 24.02.2019 року відбував покарання в ДУ «Роменська виправна колонія №56». Де стягнень не мав, заохочувався один раз.

З 22.11.2019 року по теперішній час перебуває на лікуванні в Темнівській багатопрофільній лікарні №100, характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, до промислової зони установи не працевлаштований, до праці не залучається за станом здоров`я; підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їх законні вимоги; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується; дотримується санітарно-гігієнічних норм, завжди утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд; участі в програмах диференційного виховного впливу не приймає; соціально-корисні зв`язки з матір`ю, дружиною, та сином підтримує шляхом листування та телефонних переговорів, стосунки доброзичливі.

Згідно наданої захисником відповіді Темнівської багатопрофільної лікарні№100, ОСОБА_7 заходиться на лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом: післятромбофлебитичний синдром обох нижніх кінцівок набрякова -виразкова форма. Хронічна венозна недостатність ІІ-ІІІ ступеню. Гепіртонічна хвороба ІІ ступеню. Ризик 2, серцева недостатність 0 ступеню. Дисциркуляторна змішана (післятравматична ЗЧМТ 2016 рік), токсична (внутрішньовенна наркоманія) енцефалопатія ІІ-ІІІ ступеню з лікворно-кенозною дистензією, вираженим вестибуло-атактичним, цефалгічним, астенічним синдромами, забій головного мозку, важкого ступенюпластичний, субдуральний крововилив. Токсична сенсо-моторна дистальна полінейропатія з вегетативно тфрофічними порушеннями у вигляді трофічних виразок. Хворий ОСОБА_7 має ІІІ групу інвалідності по загальному захворюванню строком до 01 січня 2023 року (а.с.57).

За повідомленням із ДУ «Роменська виправна колоні №56», на підставі письмової заяви засудженого з його особистого рахунку утримано і перераховано на розрахунковий рахунок суму за виконавчим провадженням, виконавчий збір та стягнення в дохід держави, у зв`язку з чим виконавче провадження направлено до ВДВС у зв`язку з його виконанням.

Виконавчий лист на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 260000 грн. та моральної шкоди у сумі 30884, 64 грн. стягнутої за вироком Зміївськоого районного суду Харківської області від 06.12.2017 року до установи не надходив (а.с.52).

Зазначене також підтверджується наданою захисником відповіддю Зміївського районного суду Харківської області від 07.04.2021 №03-03/2/2021, в якій разом з тим зазначено, що потерпіла ОСОБА_8 за виконавчим листом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не зверталась (а.с.49-50).

Враховуючи викладене, а також те, що засуджений неодноразово судимий, після відбуття покарання знову вчиняв злочини, після умовно-дострокового звільнення ще тричі був засуджений; наразі відбуває покарання за вчинення у тому числі тяжких злочинів; з дня постановлення вироку засудженим не здійснено будь-яких заходів щодо сплати потерпілій у добровільному порядку грошових коштів за вироком суду; короткий проміжок часу відбування покарання, з урахуванням перерахунку строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року), короткий термін перебування його у виправній колонії, а також нетривалий період зміни його поведінки на кращу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 на даний час не довів своє виправлення, а тому у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього необхідно відмовити.

Що стосується наявності у ОСОБА_7 заохочень, відшкодування ним процесуальних витрат, то з урахуванням вищевикладеного, само по собі не може бути підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Посилання засудженого ОСОБА_7 на те, що він є інвалідом ІІІ групи, так само не можуть бути підставою для звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Не є підставою для умовно дострокового звільнення і те, що засуджений не порушує режим тримання, оскільки добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст.9 КВК України, є його обов`язком.

Щодо наявності у засудженого родини, а також зобов`язання ТОВ «КУД ВИН» працевлаштувати останнього, то ця обставина не може бути взята до уваги як така, що свідчить про виправлення ОСОБА_7 під час відбування покарання.

Доводи засудженого про розгляд його клопотання про умовно-дострокове звільнення без його участі, як на підставу для скасування судового рішення є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів провадження, останній надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.19).

За таких обставин колегія суддів підстав для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: