КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000695 від 30 січня 2016 року за апеляційною скаргою обвинувачених заступника прокурора м. Києва ОСОБА_9 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 20.03.2017 відносно
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.09.2005 Васильківськимо районним судом Київської області за ч. 4 ст. 296 КК України до 05 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 03 (три) роки; 13.12.2007 Подільським районним судом м. Києва іспитовий строк замінено на реально відбування покарання строком на 05 (п`ять) років, звільнений з Черкаської ВК №62 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2013 за ст. 81 КК України умовно-достроково з не відбутим строком 01 (один) рік 06 (шість) місяців 11 (одинадцять) днів,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14
обвинуваченого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_15

ВСТАНОВИЛА
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.03.2017 ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (трьох) років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 02 (два) роки. На останнього покладено обов'язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду від заступника прокурора м. Києва ОСОБА_9 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Подільського районного суду м. Києва від 20.03.2017 в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухваливши новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано ст. 75 КК України, яка не підлягала застосуванню. Прокурор вказує, що судом першої інстанції проігноровано дані про підвищену суспільну небезпеку особи ОСОБА_10 , який вже раніше був судимий, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став. Також апелянт наголошує на тому, що місцевим судом проігноровано наявність обтяжуючих обставин при визначенні виду та міри покарання.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.
За встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_10 29.01.2016 о 22 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за кермом автомобіля «ЗАЗ LANOS 1.595» д.н.з. НОМЕР_1 проїхав на червоний сигнал світлофору, на перехресті вул. Межова та пр. Свободи у м. Києві, чим порушив правила дорожнього руху, у зв`язку з чим він був зупинений екіпажем «Форт-0705» у складі інспектора патрульної служби 7 роти 3 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_16 та інспектора патрульної служби 7 роти 3 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_17 , за адресою АДРЕСА_2 .
Перебуваючи за вище вказаною адресою, ОСОБА_10 , використовуючи словесно ненормативну лексику, почав вести себе неадекватно, у зв`язку з чим ОСОБА_16 з метою припинення порушення громадського порядку та попередження вчинення правопорушень та інших негативних наслідків, були висловлені вимоги щодо припинення протиправних дій з боку ОСОБА_10 .
Однак, ОСОБА_10 на законні вимоги працівників поліції відреагував агресивно та продовжував висловлювати образи та погрози в бік працівників правоохоронних органів, усвідомлюючи, що працівники поліції виконують свої службові обов`язки по забезпеченню публічної безпеки і порядку, почав умисно та цілеспрямовано хватати за формений одяг та намагатись вирвати у потерпілого ОСОБА_16 камеру відео фіксації.
Після чого, ОСОБА_10 в продовження своїх дій, діючи умисно, з метою спричинення працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, вчинив непокору законним вимогам припинити протиправні дії, та умисно завдав удар своєю головою в область обличчя потерпілого ОСОБА_16 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.
Дії ОСОБА_10 суд кваліфікував за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_15 надіслано письмове клопотання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, позиції захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, їх пояснення, відповіді на запитання суду, позицію прокурора, який не заперечував проти того, що строки притягнення до кримінальної відповідальності витікли, але просив звільнити обвинуваченого від покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, клопотання захисника та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.
Враховуючи наявність клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 КК України, суд зобов`язаний першочергово вирішити вказане клопотання.
Відповідно до ст. 49 КК України, строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Як установлено з матеріалів кримінального провадження інкриміноване ОСОБА_10 кримінальне правопорушення вчинено 29 січня 2016 року. Органом досудового розслідування та судом першої інстанції його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п'яти років або позбавленням волі на той самий строк.
За приписами ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення - 29 січня 2016 року минуло понад п`ять років, він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Судом апеляційної інстанції роз`яснені обвинуваченому правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України і обвинувачений погоджується з такими підставами закриття і не наполягає на розгляді кримінального провадження в загальному порядку. На всіх стадіях кримінального провадження визнавав свою вину, не заперечував фактичні обставини і кваліфікацію.
На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_15 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього.
Керуючись ст. ст. 49, 376, 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Клопотання захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.
Скасувати вирок Подільського районного суду м. Києва від 20.03.2017 відносно ОСОБА_10 , якого визнано винуватим за ч. 2 ст. 345 КК України з призначенням покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі і звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України на 02 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України і закрити дане кримінальне провадження у зв`язку із звільненням ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3