ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/263/22 Справа № 175/195/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у провадженні за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_8 , обвинувачених та їх захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0002799 стосовно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 24 квітня 2019 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, останній раз: 18 лютого 2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14 квітня 2016 року по відбуттю терміну покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_11
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дніпровського апеляційного суду є кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_10 ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_8 , обвинувачених та їх захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2019 року.
25 січня 2022 року до апеляційного суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
В судовому засіданні 08 лютого 2022 року захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 також заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.
В обґрунтування клопотання обвинувачений ОСОБА_6 посилається, що сукупний строк перебування його під вартою в різних кримінальних провадженнях перевищує строк покарання, призначеного йому оскарженим вироком у даному кримінальному провадженні. Також посилався на те, що зі спливом значного часу судового розгляду ризики про які зазначав прокурор в клопотання про продовження строку тримання під вартою зникли, а враховуючи, що покарання він вже відбув, то немає підстав для застосування запобіжного заходу.
В клопотанні захисник ОСОБА_7 посилається на те, що загальний строк тримання ОСОБА_10 під вартою, з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, становить 9 років та 9 місяців. Зазначає, що ОСОБА_10 відбув майже увесь строк призначеного покарання, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст. 177 КПК України втратили свою актуальність. Також, посилається на те, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, що підтверджується письмовою згодою ОСОБА_12 , який є власником житла за адресою: АДРЕСА_2 і не заперечує, щоб ОСОБА_10 там проживав та стосовно нього застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні сторона захисту підтримала клопотання про зміну обвинуваченим запобіжного заходу і просила їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, вважав, що ризики не зменшились і просив відмовити в задоволенні клопотань.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , обговоривши їх доводи, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою, а згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього майна.
ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього майна.
Цим вироком ОСОБА_6 та ОСОБА_10 визнані винуватими у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, а ОСОБА_10 також визнаний винуватим у таємному викраденні чужого майна вчиненому повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинених за наступних обставин.
Постановою Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року скасовано ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року, призначено новий розгляду в суді апеляційної інстанції та обрано засудженим ОСОБА_10 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 грудня 2021 року, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2022 року, строк тримання під вартою обвинуваченим продовжений до 18 березня 2022 року.
Питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження.
Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, …після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами які мають бути чітко вказані (Єлоєв проти України від 06 листопада 2008 року пп. 59-61 та рішення «Свершов проти України» від 27 листопада 2008 року пп.63-65).
За змістом ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Підставою для продовження строку тримання обвинувачених під вартою було наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого ухилення обвинувачених від суду, забезпечення проведення апеляційного розгляду та з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення.
Разом з тим, на час розгляду клопотання сторони захисту апеляційний суд провів майже весь апеляційний розгляд, дослідив докази, порядок та об`єм яких вирішений та залишилось отримати результати досудового розслідування за заявою обвинувачених про застосування до них недозволених методів ведення досудового розслідування.
Станом на 08 лютого 2022 року кінець строку покарання, призначеного обвинуваченим оскарженим вироком припадає у ОСОБА_6 на 18 березня 2022 року, у ОСОБА_10 на 30 березня 2022 року. Тобто призначене судом першої інстанції покарання, за умови подальшого тримання обвинувачених під вартою та з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, майже закінчився.
Проте правова природа запобіжних заходів те мета їх застосування є відмінною від мети кримінального покарання і такі заходи повинні застосовуватись через існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Перевіривши доводи клопотань, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що продовжує існувати ризик переховування обвинувачених від суду, проте з огляду на майже відбуте ними покарання такий ризик істотно знижується і запобігти його настанню можливо шляхом застосування інших запобіжних запобіжних заходів, зокрема домашнім арештом.
Таким чином, апеляційний суд враховує всі зазначені вище обставини, в тому числі і тяжкість кримінального правопорушення, проте для запобігання встановленому ризику та для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених достатнім буде застосувати до них запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який також пов`язаний з обмеженням свободи та з покладенням на них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
За змістом ч. 5 ст. 202 КПК України у разі постановлення судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що строк його попереднього ув`язнення перевищує строк призначеного покарання у даному кримінальному провадженні, суд апеляційної інстанції розцінює, як такі, що не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального закону, виходять за межі апеляційного провадження та повноважень апеляційного суду у даній справі.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 , що у кримінальному провадженні за № 0000885 він був тимчасово залишений в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, а також для участі в судовому розгляді Петриківського районного суду Дніпропетровської області, тому на його думку, строк з 08 лютого 2021 року по 07 жовтня 2021 року слід обчислювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не можуть бути враховані на даному етапі апеляційного провадження і в межах цього кримінального провадження № 0002799 за апеляційними скаргами на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2019 року.
Суд апеляційної інстанції на даній стадії процесуально позбавлений можливості прийняти рішення про зарахування обвинуваченому ОСОБА_6 інших періодів попереднього ув`язнення в інших кримінальних провадженнях та фактично втрутитись в інші рішення суду, які вже вирішили ці питання, набрали законної сили та не є предметом апеляційної перевірки в даному апеляційному провадженні.
Згідно з вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року ОСОБА_6 призначено остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, у виді 2 років і 6 місяців обмеження волі, призначеним за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2019 року у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, приналежного на праві власності.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено відраховувати починаючи з 03 березня 2021 року.
Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його перебування під вартою за вироком Дніпропетровського районного суду з 23.11.2016 року по 08.02.2021 з розрахунку 1 день тримання під вартою за 2 дні позбавлення волі.
Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його перебування під вартою з 09.02.2021 по 02.03.2021 з розрахунку 1 день тримання під вартою за 1 день позбавлення волі.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року набрав законної сили 02 серпня 2021 року у зв`язку із закриттям апеляційного провадження внаслідок відмови обвинуваченого ОСОБА_6 від своєї апеляційної скарги.
Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 року ОСОБА_6 призначено остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим, покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, приналежного на праві власності.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 ухвалено відраховувати з 03 березня 2021 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 зараховано строк його попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження, в якому ухвалено вирок Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської від 16 серпня 2019 року, у строк відбування покарання за вироком суду, з 23 листопада 2016 року по 08 лютого 2021 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження, в якому ухвалено вирок Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської від 16 серпня 2019 року, у строк відбування покарання за вироком суду, з 09 лютого 2021 року по 02 березня 2021 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 року набрав чинності 20 грудня 2021 року.
Апеляційний суд зауважує, що періоди зарахування строку попереднього ув`язнення про які зазначає в своєму клопотанні ОСОБА_6 , стосуються інших кримінальних проваджень і такі питання мали бути вирішені судовими рішеннями в межах тих проваджень. Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 року в який фактично увійшов вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року, набрав законної сили і має виконуватись, ним зараховані періоди попереднього ув`язнення та ухвалено рішення обчислювати строк покарання 10 років позбавлення волі з 03 березня 2021 року і втручатись в цей вирок, суд апеляційної інстанції у даному апеляційному провадженні не має законних підстав, оскільки цей вирок не є предметом даного апеляційного перегляду.
Питання про перерахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення в іншому кримінальному провадженні наразі може бути вирішено в порядку касаційного оскарження вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 року та ухвали суду апеляційної інстанції або в порядку вирішення питання виконання вироків відповідно до ст. 537, 539 КПК України чи у випадку ухвалення судом апеляційної інстанції вироку в цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції змінює обвинуваченому ОСОБА_6 вид запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, проте не приймає рішення про звільнення його з-під варти в залі суду. Разом з тим, він підлягає звільненню з установи попереднього ув`язнення якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст. ст. 181, 194, 199, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 задовольнити.
Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 08 квітня 2022 року.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- цілодобово не відлучатися без дозволу суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
У разі відсутності в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_6 іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою, він підлягає звільненню з-під варти.
Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених та до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.
Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 08 квітня 2022 року.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_10 наступні обов`язки:
- цілодобово не відлучатися без дозволу суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 , з-під варти в залі суду.
Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4