Справа № 635/5799/21
Провадження по справі 1-кп/635/1021/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження № 0000075 від 06.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України,-
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.07.2021 вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.07.2021 вказане кримінальне провадження призначене до судового розгляду.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

В обґрунтування своєї позиції прокурором зазначено, що на теперішній час є необхідність продовження раніше обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачена ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора та просила змінити запобіжний захід на більш м`який.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 проти продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою заперечував, звернувся до суду з клопотанням про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, посилаючись на наявність у останньої міцних соціальних зв`язків, родини, а саме матері та неповнолітньої дитини, постійної роботи та постійного місця проживання. Адвокат зазначає, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом його підзахисна жодним чином не зможе впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вплинути іншим чином на хід судового розгляду. В разі неможливості застосувати менш м`який запобіжний захід просив встановити мінімальну заставу, передбачену інкримінованим ОСОБА_5 злочинам.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої про зміну запобіжного заходу заперечувала, посилаючись на те, що докази надані стороною захисту вже досліджувались судами першої та апеляційної інстанцій під час досудового провадження. Нових доказів на підтвердження позиції сторони захисту не надано.
Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію прокурора. Вважала, що захисником ОСОБА_4 не наведено нових обставин, які б спростували відсутність ризиків, які існували при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд встановив, що запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 обраний ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2021 року із визначенням застави у сумі 181600 грн.
Ухвалами Харківського районного суду Харківської області продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній спливає 21.11.2021.
Відповідно до приписів ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України, які класифікуються як нетяжкі та тяжкі злочини відповідно, а також те, що санкція ч.3 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років, враховує фактичні обставини інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , та кількість епізодів.
При цьому, надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченої, даних про її особу та неналежну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, є об`єктивні підстави вважати, що остання може переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.
В даному випадку суд погоджується із наявністю ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.
Окрім того, оскільки ОСОБА_5 обізнана про місце мешкання та засоби зв`язку потерпілого та свідків, то з метою уникнення кримінальної відповідальності, вона може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного впливу на потерпілого та свідків, які викривають її у вчиненні правопорушень, тобто незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
В даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
З огляду на дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , враховуючи обставини інкримінованих їй кримінальних правопорушень, їх кількість (58 епізодів), що вчинені упродовж нетривалого періоду часу, існує об`єктивний ризик продовження ОСОБА_5 своєї злочинної діяльності та вчинення нею інших кримінальних правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
При цьому, суд не приймає доводи захисника про те, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який, оскільки в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання її під вартою, в тому числі за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність у ОСОБА_5 родини, з якими вона спільно проживає, постійного місця проживання та роботи, самі по собі не можуть бути запорукою належної процесуальної поведінки обвинуваченої та не зменшують ризик можливості її переховування від суду.
При цьому той факт, що родичами обвинуваченої укладено договір оренди житла, ризики не зменшує. Сам договір не надає обвинуваченій ніяких вагомих стимулів, щоб остання утримувалась від переховування від суду та від інших ризиків, встановлених судом.
Стосовно зміни розміру застави суд зазначає, що це питання вже переглядалось в апеляційному порядку за апеляційною скаргою захисника, правові підстави для зміни розміру застави відсутні.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченій та їх кількість, її вік та репутацію, відомості про соціальні зв`язки, ризик продовження або повторення протиправної поведінки, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченої та обставин кримінального провадження, які сторона обвинувачення вважає доведеними, а отже запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченої покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої є недостатніми, щоб забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання, покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 на строк 60 діб.

Керуючись ст.ст. 314, 316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 24:00 години 15.01.2022 включно.
В решті клопотання - відмовити.
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.
Повний текст ухвали проголошено 18.11.2021.

Суддя ОСОБА_1