Провадження № 11-сс/811/35/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 січня 2022 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою слідчого судді застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, навчання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Вказані обов`язки покладаються на строк два місяці, тобто до 06 березня 2022 року.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 січня 2022 року, прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, з покладенням на ОСОБА_7 наступних процесуальних обов`язків: не виїжджати за межі населеного пункту, в якому він проживає м. Львова, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/роботи; прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з працівниками та керівництвом ВМО №3 МП «Рава-Руська» Львівської митниці.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя дійшов до невірного висновку про те, що виправданим і достатнім для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, буде застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Вважає, що слідчим суддею не наведено будь-яких мотивів та підстав застосування до підозрюваного найбільш м`якого запобіжного заходу, передбаченого КПК України.
Крім того, не враховано, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 не може бути мінімізований застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор зазначає, що, маючи можливість вільно пересуватися, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, які не допитані в суді, і які або є колегами по службі ОСОБА_7 , або перетинають державний кордон України в пункті пропуску, де ОСОБА_7 здійснює свою службову діяльність; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливаючи на викривлення значимих для кримінального провадження даних шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
На думку апелянта, будь-який інший запобіжний захід, окрім цілодобового домашнього арешту, не може усунути ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного із сприянням незаконному переміщенню товарів через державний кордон України.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на наступне.
Як слідує з матеріалів судового провадження, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000053 від 5 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.
5 січня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.
Також 5 січня 2022 року слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливості, на думку органу досудового розслідування, іншого більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 січня 2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 6 березня 2022 року.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд відповідно до змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом перевірено, що в матеріалах провадження за клопотанням слідчого є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.
Також, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочинів та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під домашнім арештом.
З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який, на думку суду, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Доводи прокурора про неврахування слідчим суддею наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є, на думку колегії суддів, також необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 січня 2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4