Справа № 305/1170/21
Провадження по справі № 1-кп/305/169/22
УХВАЛА
13.01.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водиця Рахівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, лікаря-гінеколога ПП «Приватна Гінекологія», раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
Ухвалою суду від 30.06.2021 у справі призначено підготовче судове засідання, а на підставі ухвали суду від 08.11.2021 справу призначено досудового розгляду.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , 26.04.2021, близько 14-ї години, керуючи технічно справним автомобілем «Toyota corolla», 1997 року випуску, синього кольору, з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-09 сполученням Мукачево-Рогатин-Львів в селищі Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області по вул. Грушевського, навпроти магазину «Амбар», легковажно розраховуючи на свої водійські навички та вміння керувати транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, перед виконанням маневру повороту ліворуч тане переконавшись у безпечності руху і не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобу мотоциклу «Viper-200», без державного реєстраційного знаку під керуванням ОСОБА_7 , чим порушив вимоги Правил дорожнього руху Укрїни, а саме: п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п.16.3 у разінеобхідності надання переваги у русі трансопртним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором, так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
У порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_4 при керуванні транспортним засобом, маючи можливість оцінити дорожні умови і дорожню обстановку, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, перед виконання маневру повороту ліворуч, та не переконавшись у безпечності руху, не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобу мотоциклу «Viper-200» без державного номерного знаку під керуванням ОСОБА_7 , в результаті чого відбулося лобове зіткнення автомобіля та мотоцикла. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 . ОСОБА_7 впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді часткового пошкодження зовнішньо-бокових зв`язок лівого гомілково-ступеневого суглобу 2 ступеню, забою правого гомілково-ступеневого суглобу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які не являли собою небезпеку для життя у момент спричинення, але потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і згідно пункту 2.2.2 Наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Таким чином, орган досудового розслідування обвинувачує ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
23 грудня 2021 року, потерпіла ОСОБА_7 подала суду заяву у якій просить суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження стосовно нього закрити у зв`язку із тим, що вона примирилася з обвинуваченим. Ніяких претензій матеріального чим орального характеру до обвинуваченого вона не має. Від заявленого нею цивільного позову відмовляється. Розгляд справи просить проводити за її відсутності.
Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав зазначену заяву та просив закрити провадження стосовно нього. Підтвердив, що він з потерпілою примирилися, вона не має до нього ніяких претензій. Обвинувачений також зазначив, що під час досудового розслідування він повністю відшкодував витрати на проведення судових експертиз та понесені потерпілою витрати.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття провадження у справі на підставі ст.46 КК України, оскільки для цього наявні усі передбачені КК України підстави.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши подану заяву, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як зазначено у п.1 ч.2, ч.ч.8, 9 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до вимог ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом (ч.2 ст.44 КК України).
Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як зазначено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч.2 ст.49 КПК України.
Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вказані дії караються штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України цей злочин є нетяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою про судимість.
У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, який просила залишити без розгляду, оскільки ОСОБА_4 добровільно відшкодував завдані їй збитки, а у поданій заяві зазначила, що будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має. Окрім цього, як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 під час досудового розслідування відшкодував витрати на проведення судової автотехнічної експертизи та експертизи по дослідженню обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість закриття провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст.46 КК України, оскільки вчинений обвинуваченим злочин є необережним нетяжким, вчинений ним вперше, при цьому обвинувачений визнав вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, зазначених у обвинувальному акті та щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував витрати на проведення судових експертиз. В свою чергу потерпілий повідомила суду, що примирення відбулося добровільно без будь якого тиску на неї, просила закрити кримінальне провадження, тобто фактично відбувся акт прощення в результаті вільного волевиявлення.
У кримінальному провадженні витрати на залучення експерта відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_4 у ході досудового розслідування.
Заявлений потерпілою ОСОБА_7 позов до обвинуваченого ОСОБА_4 слід залишити без розгляду.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 369, 372 КПК України, ст.ст. 44, 46 КК України суд, -
Клопотання потерпілої ОСОБА_7 - задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України.
Речові докази по справі, а саме автомобіль марки «Toyota corolla», 1997 року випуску, синього кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та мотоцикл «Viper-200», червоного кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , по вступу ухвали у законну сили залишити їм як власникам.
Заявлений потерпілою цивільний позов залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1