Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/413/22
Справа № 711/1282/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0001078 від 29.09.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,3, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146, ч.3 ст.187 КК України про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою,-

встановив:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, внесеним у кримінальному провадженні № №0001078 від 29.09.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 187 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.09.2014 близько 14.20 год. ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, спільно та разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на автомобілі «VOLKSWAGEN Transporter T4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні наміри вказаних осіб, приїхали на територію станції технічного обслуговування автомобілів по АДРЕСА_1 , де з застосуванням вогнепальної зброї та фізичного насильства викрали ОСОБА_10 , і ОСОБА_11 , здолавши їх опір, одягли їм на руки кайдани в задньому положенні, чим незаконно позбавили їх волі.
Потім, перетягли затриманих осіб до салону вищезгаданого автомобіля «VOLKSWAGEN Transporter T4», та вивезли їх до лісового масиву між селом Дубіївка та селищем міського типу Ірдинь Черкаського району Черкаської області, де витягли затриманих з салону автомобіля і відвели їх вглиб вказаного лісового масиву, де нанесли останнім чисельні ножові поранення, внаслідок отримання яких вони померли на місці.
Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою уникнення викриття своєї злочинної діяльності працівниками правоохоронних органів та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності, а також з метою знищення слідів вчиненого злочину закопали трупи ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вищезазначеному лісовому масиві, а транспортний засіб «PEUGEOT 406 COUPE 2.0», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керували загиблі відігнали у м. Сміла Черкаської області, де з метою конспірації своїх дій і залишили.
09.12.2014 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146, п.п. 1, 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
16.12.2014 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено.
05.12.2016 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено.
05.12.2016 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено.
16.02.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.10.2014 близько 13 години в с.м.т. Шрамківка, по вул. Індустріальній, 8, Драбівського району, Черкаської області, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, проникнувши до приміщення ТОВ «Лани Драбівщини», вчинили напад на директора зазначеного товариства ОСОБА_12 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозами застосування такого насильства (розбій).
05.11.2014 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
12.11.2014 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000406 зупинено.
20.02.2017 прокурором винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень № 0000406 та № 0001078 та присвоєно єдиний № 0001078.
20.02.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено.
01.08.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено.
01.08.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено.
05.05.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено.
05.05.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено.
02.09.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено.
03.09.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено.
01.11.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено.
16.12.2014 ОСОБА_4 оголошено в розшук.
Відповідно до листа з Державної прикордонної служби №10287/24/18-2018, 1026/24/18-2018 від 11.10.2018 встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , в пункті пропуску КПВВ Чонгар (салькове) перетнув кордон України з тимчасово окупованою територією і назад не повертався.
08.05.2020 ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук.
12.05.2020 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
26.11.2021 строк досудового розслідування продовжено до 04.03.2022.
02.11.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.11.2021 включно.
ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.03.2022.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 29.09.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 03.10.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 03.10.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 17.11.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 13.11.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 19.11.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 03.12.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 03.12.2014; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 від 05.12.2014; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 від 06.12.2014; даними висновку судовомедичної експертизи № 03-01/735 від 30.09.2014; даними висновку судовомедичної експертизи № 03-01/734 від 30.09.2014; даними протоколу проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 04.11.2014; даними протоколу проведення огляду місця події від 15.10.2014; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 16.10.2014; даними протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 05.11.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 15.10.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_21 від 15.10.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 18.10.2014; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_21 від 15.10.2014; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 від 16.10.2014; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_23 від 28.07.2020; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_24 від 04.08.2020.
Таким чином, на даний час ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти років до довічного позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.
На даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України оскільки: підозрюваний ОСОБА_4 з 2014 року перебував в розшуку, а з 2020 року в міжнародному, є достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі продовжуватиме переховується від органів досудового розслідування та суду; крім того, враховуючи те, що ключові свідки являються товаришами підозрюваного, а його спільники на даний час перебувають у розшуку та місцезнаходження їх не відоме, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них незаконно впливати та з ними узгодити показання з метою уникнення від кримінальної відповідальності; враховуючи, те що на даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, а також враховуючи, що особа раніше притягувалася до кримінальної відповідальності є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Також слід врахувати те, що ОСОБА_4 , достеменно знаючи про проведення досудового розслідування відносно нього, виїхав за межі України, а також наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з викладеного вище, більш м`який запобіжний захід не може запобігти переховуванню ОСОБА_4 від слідства та суду.
На підставі наведеного просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.04.2022 включно.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити його повністю.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 09.12.2014 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146, п.п. 1, 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. 16.12.2014 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено. 05.12.2016 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено. 05.12.2016 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено. 16.02.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено. 05.11.2014 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. 12.11.2014 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000406 зупинено. 20.02.2017 прокурором винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень № 0000406 та № 0001078 та присвоєно єдиний № 0001078. 20.02.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено. 01.08.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено. 01.08.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено. 05.05.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено. 05.05.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено. 02.09.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено. 03.09.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 зупинено. 01.11.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 відновлено. 16.12.2014 ОСОБА_4 оголошено в розшук.
Відповідно до листа з Державної прикордонної служби №10287/24/18-2018, 1026/24/18-2018 від 11.10.2018 встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , в пункті пропуску КПВВ Чонгар (салькове) перетнув кордон України з тимчасово окупованою територією і назад не повертався.
08.05.2020 ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук. 12.05.2020 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 26.11.2021 строк досудового розслідування продовжено до 04.03.2022. 02.11.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.11.2021 включно.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_25 від 26.01.2022 продовжено підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» в межах строків досудового розслідування, тобто до 04.03.2022 року.
Слідчий суддя зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання ( рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13.11. 2007 року).

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені п.п.1,3, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146, ч.3 ст.187 КК України.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень перевірена та підтверджена слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.01.2022.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі продовжуватиме переховується від органів досудового розслідування та суду, оскільки він з 2014 року перебував в розшуку, а з 2020 року в міжнародному, крім того, враховуючи те, що ключові свідки являються товаришами підозрюваного, а його спільники на даний час перебувають у розшуку та місцезнаходження їх не відоме, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них незаконно впливати та з ними узгодити показання з метою уникнення від кримінальної відповідальності; враховуючи, те що на даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, а також враховуючи, що особа раніше притягувалася до кримінальної відповідальності є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Також слід врахувати те, що ОСОБА_4 , достеменно знаючи про проведення досудового розслідування відносно нього, виїхав за межі України, а також наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а зокрема це: необхідність в проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: встановити та допитати всіх свідків та очевидців вказаних кримінальних правопорушень. Встановити місцезнаходження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повторно допитати потерпілих у кримінальному провадженні. Виконати вимоги ст.ст. 290,291 КПК України.
До того ж, враховуючи наявність достатніх доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.
Постановою першого заступника Черкаської обласної прокуратури від 24.02.2021 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001078 від 29.09.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,3, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146, ч.3 ст.187 КК України продовжено до 6-ти місяців, тобто до 04.04.2022. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до неї таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.
Домашній арешт та особисте зобов`язання не можуть бути застосовані до підозрюваного з огляду на те, що застосування таких запобіжних заходів не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні та здійснення на них тиску з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також переховування від органу досудового розслідування та суду.
Також, під час розгляду клопотання, судом враховані обставини, які зазначені стороною захисту, але вони в порівняні з тими ризиками, які існують, не є такими, які дають підстави для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, судом не встановлено обставини, які б давали підстави вважати, що підозрюваний не може утримуватися в арештному домі/іншому місці утримання осіб під вартою.

А тому, враховуючи вищенаведене, ризики які продовжують існувати, доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування тобто до 04.04.2022 року включнобез визначення застави.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 193, 196-199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування тобто до 04.04.2022 року включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, та прокурору - для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 01.03.2022 о 09.00 год.
Слідчий суддя: ОСОБА_1