Справа № 562/3372/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2021 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000482 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дермань-1 Здолбунівського району Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.363 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, працюючи державним реєстратором Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Рівненської області та отримавши 08 вересня 2016 року від державного підприємства «Національні інформаційні системи» ідентифікатор доступу до автоматизованої державної інформаційної системи Міністерства юстиції України Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету по вул.Грушевського, 14 в м.Здолбунів Рівненської області в період часу з квітня 2017 року по вересень 2017 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених обставин, діючи з прямим умислом, в порушення вимог ч.2 ст.7 Закону України «Про електронний цифровий підпис», п.п.18,19 «Порядку застосування електронного цифрового підпису органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами установами та організаціями державної форми власності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1452 від 28 жовтня 2004 року, передав невстановленій особі свій персональний ключ електронного цифрового підпису, пароль до нього та ідентифікатор доступу до автоматизованої інформаційної мережі Міністерства юстиції України, внаслідок чого незаконно вчинено реєстраційні дії щодо належного Корпорації «Лоуренс Гес енд Оіл, Інк» об`єкту нерухомого майна будівлі готелю-бару (реєстраційний номер 246), розміщеного по вул.Рівненська, 112 (на даний час 112в) в с.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, чим заподіяно значної шкоди потерпілому.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.363 КК України (порушення правил експлуатації автоматизованих систем, що заподіяли шкоду, вчинені особою, яка відповідає за їх експлуатацію).
У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке підтримав його захисник.
Представник потерпілого заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, мотивуючи тим, що обвинувачений не визнав своєї вини в скоєному.
Заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинилакримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Зокрема, суд встановлює наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст.49 КК України, і за таких умов зобов`язаний задовольнити клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.363 КК України, згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на той самий строк.
Оскільки з моменту вчинення вищевказаного кримінального проступку пройшло більше трьох років, відомості про переривання перебігу давності відсутні та обвинувачений щодо закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав не заперечує, тому клопотання підлягає задоволенню та обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а справу закрити.

Доводи представника потерпілого про наявність обставини невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому як на підставу, що виключає застосування положень ст.49 КК України, та про необхідність доведення винуватості обвинуваченого для прийняття рішення про закриття провадження за строком давності в даному випадку є безпідставними.
Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 рок в справі №185/7934/13-к, від 19 лютого 2019 року в справі №285/2238/17, від 29 липня 2021 року в справі №552/5595/18.
З роз`яснень, які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», вбачається, що в разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин позов Корпорації «Лоуренс Гес енд Оіл, Інк» про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди слід залишити без розгляду, а вжиті судом заходи на його забезпечення підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.284-288, 342-345, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання обвинуваченого задоволити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 22 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.363 КК України відносно ОСОБА_5 , закрити.

Цивільний позов Корпорації «Лоуренс Гес енд Оіл, Інк» до ОСОБА_5 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право подачі позову в порядку цивільного судочинства.

Вжиті ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 січня 2019 року заходи забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать на праві власності ОСОБА_5 , на суму 6119750 (шість мільйонів сто дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. скасувати.
Документи кримінального провадження №0000482 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Суддя: