Справа №: 398/1982/21
провадження №: 1-кп/398/281/21
УХВАЛА
Іменем України
"22" вересня 2021 р.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002095 від 19 липня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2006 року за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років;

- вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002095 від 19 липня 2017 року, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за наступних обставин:

19 липня 2017 року близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_6 перебував біля входу до магазину «Оптовичок», розташованого за адресою: вулиця Миру, 79, місто Олександрія Кіровоградської області, поруч з яким ОСОБА_4 здійснював торгівлю овочами. Перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та в ході спілкування між ними на ґрунті раптово неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи вказаний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 один удар в область передньої частини обличчя, від чого останній впав на поверхню землі. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 став колінами на груди ОСОБА_4 та наніс кулаками обох рук не менше трьох ударів но обличчю останнього. Після нанесених тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 відійшов до магазину «Оптовичок», що розташований за адресою: вулиця Миру, 79, місто Олександрія Кіровоградської області. В цей час ОСОБА_4 підвівся та почав прямувати за ним. Побачивши це, ОСОБА_6 розвернувся та наніс правою ногою в область лівої ноги ОСОБА_4 один удар та попрямував далі. Відійшовши на декілька метрів ОСОБА_6 побачив, що за ним знову йде ОСОБА_4 та розвернувшись до ОСОБА_4 , наніс йому один удар ногою в живіт. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №299 від 24.07.2017 року спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_4 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я до 21 дня.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

02 червня 2021 року через канцелярію суду, до початку підготовчого судового засідання, захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку давності та просили клопотання задовольнити.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності та закриття кримінального провадження, в тому числі і те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності не має реабілітуючого характеру. Після цього обвинуваченим надано згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Частиною 1 статті 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 2 статті 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років та в силу ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

За змістом п. п. 1 5 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З обвинувального акту вбачається, що інкримінований обвинуваченому кримінальний проступок вчинений 19 липня 2017 року, тобто на даний час минуло більше трьох років з моменту вчинення.

Будь-яких даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався з підстав, зазначених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що міститься у п. 1 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, оскільки обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст. 285 КПК України встановлено, що особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.

Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах №285/2238/17 від 19 лютого 2019 року, №185/7934/13 від 27 лютого 2018 року, №456/3557/17 від 07 лютого 2020 року, №754/10717/17 від 16 грудня 2019 року, №202/3148/16 від 17 вересня 2019 року та №287/359/15 від 29 травня 2019 року.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_6 скористався своїм правом щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та має право на таке звільнення, а суд, в свою чергу, роз`яснив обвинуваченому його право на звільнення від кримінальної відповідальності та юридичні наслідки щодо реалізації цього права, в тому числі, і те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і обвинуваченим надано згоду на звільнення від кримінальної відповідальності із зазначених вище підстав, то суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню.

За змістом ст. 129 КПК суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті.

У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження з підстав, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Такі правові висновки викладені в Постановах Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі №531/2332/14-к та від 15 січня 2019 року у справі №185/442/16-к.

З урахуванням цього, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає залишенню без розгляду. При цьому, суд роз`яснює потерпілому право на звернення з позовною заявою про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному проваджені відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 49 КК України, ст. ст. 128, 284, 285, 286, 314, 370, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002095 від 19 липня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 право звернутися до суду з аналогічними цивільними позовами в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1