УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 638/16925/21

провадження № 1-кс/638/2890/21

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000192 від 01 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 197-1, частиною третьою статті 358, частиною першою статті 275, частиною четвертою статті 190 КК України,

у с т а н о в и в:

28 грудня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 01 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 197-1, частиною третьою статті 358, частиною першою статті 275, частиною четвертою статті 190 КК України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали надійшли в провадження слідчого судді ОСОБА_1 28 грудня 2021 року.

Відповідно до вимог статей 40, 131, 132, 170, 171 КПК України прокурор просить накласти арешт на вилучені в ході обшуку від 24 грудня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи, що перебували у володінні ОСОБА_3 , а саме: жорсткий диск 2.0 ТВ, серійний номер WСС4N2XVFYEE, без механічних пошкоджень, блокнот синього кольору з наліпкою «Строй Сіті» з чорновими записами на якими написано номера телефонів, вказано плани по об`єктах будівництва, суми платежів, та інші записи, блокнот чорного кольору з написом «Строй сіті», в середині з чорновими записами та вказанням «за квартиру АДРЕСА_2 забрал - 1000 дол», Dіхі строк здачі 1 квартал 2021, номери телефонів осіб які дивилися квартири та які саме квартири дивились, номера квартир, які куплені, візитки агентств нерухомості, вкладені листи формату А4 з написами телефонів і сумами внесеними за квартири. Файл прозорий в середені з розписками, а саме: оригінал розписки на листі формату А4, де вказано від ОСОБА_4 , який отримав від компанії «Строй сіті» в особі ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 500 доларів США, які відносяться до квартири АДРЕСА_3 , дата 20.05.2021 підпис, фамілія, ініціали, оригінал розписки на листі формату А4, де вказано від ОСОБА_5 , який купляє квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , літ АЗ-6, отримав від компанії «Строй сіті» в грошові кошти в сумі 500 доларів США, які він передав як задаток за квартиру, дата 26.11.2019 підпис, фамілія, ініціали, копія розписки на листі формату А4, де вказано, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 6400 доларів США, за квартиру АДРЕСА_5 , літ АЗ-6, дата 20.06.2020 підпис, фамілія, ініціали, копія розписки на листі формату А4, де вказано, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 14997 доларів США, за квартиру АДРЕСА_6 зроблений ремонт в ній, дата 10.09.2020 підпис, фамілія, ініціали, копія розписки на листі формату А4, де вказано, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 6836 доларів США, за квартиру АДРЕСА_7 , літ АЗ-6, дата 21.02.2020 підпис, фамілія, ініціали, копія розписки на листі формату А4, де вказано, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 19950 доларів США, за квартиру АДРЕСА_8 , дата 05.05.2021 підпис, фамілія, ініціали, копія розписки на листі формату А4, де вказано, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 6700 доларів США, за квартиру АДРЕСА_9 , дата 23.12.2019 підпис, фамілія, ініціали, заява від ОСОБА_11 , до ОСОБА_3 , про те, що просить привести до відповідної дійсності придбану нею квартиру АДРЕСА_10 , літ АЗ- 6, дата 09.07.2020 підпис, фамілія, ініціали, листи формату А 4 де вказано « ОСОБА_12 » та звіт - задатки, вказанням номерів квартир, площі, дати задатку, дати угоди, вартості, задатку, бенефіциара, та номерів телефонів осіб та імен осіб, що внесли задатки, майже у всіх випадках бенефіциар ОСОБА_13 на 2 арк., прозорий файл в якому знаходяться листи, лист з блокноту де вказана сума задатку 500 доларів США, ім`я та номер телефону, а також що угода до 12.11.2018, копія розписки на листі формату А4, де вказано, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 1000 доларів США, за квартиру АДРЕСА_11 , літ АЗ-6, дата 21.01.2019 підпис, фамілія, ініціали, копія додатку до довідки ОСББ «Парковий квартал», видана ОСББ «Парковий квартал» та ТОВ «Строй Сіті» про те, що владником квартири АДРЕСА_12 , літ АЗ-6 передано у користування дві комори за 600 доларів США, підписи та відтиск печатки ОСББ «Парковий квартал», на 1 арк., копія довідки та додатку до довідки ОСББ «Парковий квартал», видана ОСББ «Парковий квартал» та ТОВ «Строй Сіті» про те, що владником квартири АДРЕСА_13 , літ АЗ- 6 передано у власність комору за 600 доларів США, підписи та відтиск печатки ОСББ «Парковий квартал», на 2 арк., договір о намірах та завдатку між «Строй сіті» в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , від 13.10.2018 про передачі у власність квартири АДРЕСА_14 , літ АЗ-6, за 9660 доларів США підпис, фамілія, ініціали на 2 арк., договір о намірах та завдатку між «Строй сіті» в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_16 , від 12.10.2018 про передачі у власність квартири АДРЕСА_15 , літ АЗ-6, за 13500 доларів США підпис, фамілія, ініціали на 2 арк., копія паспорту ОСОБА_16 на 1 арк., договір о намірах та завдатку між «Строй сіті» в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_17 , від 23.11.2019 про передачі у власність квартири АДРЕСА_16 , літ АЗ-6, за 26000 доларів США підпис, фамілія, ініціали на 2 арк., в 2 -х екземплярах, копія паспорту ОСОБА_17 на 1 арк., чорнові записи з записами номерів квартир, іменами, вказаними номерів квартир а іншим на 11 арк., які було вилучено під час проведення обшуку АДРЕСА_1 24 грудня 2021 року.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (частини друга статті 131 КПК України).

Частиною першою - другою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися(використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до статей 168, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (частина перша статті 167 КПК України), а й іншим особам.

Відповідно до частини пятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається«Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява № 47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі «Лемуан проти Франції», від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).

Суд також зауважує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Вивчивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що в клопотанні прокурор наводить та посилається лише на загальні положення процесуальних норм Кримінального процесуального законодавства.

Однак в клопотанні прокурором не зазначено будь - яких конкретних обставин на підтвердження підстав та мети арешту майна, перелік якого зазначено прокурором в клопотанні та на яке він просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження. А також жодним чином не обгрунтовано необхідності арешту саме цього майна, яке вказано прокурором в клопотанні, у конкретному кримінальному провадженні.

Прокурором також не наведено обставин, які б могли підтвердити, що вказані речі та документи можуть мати суттєве доказове значення у даному кримінальному провадженні, та яке саме, тобто, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98.

Таким чином, зі змісту клопотання не вбачається, що складене прокурором клопотання щодо необхідності арешту майна мотивоване та обгрунтоване належним чином.

За таких обставин не можна вважати, що подане клопотання повністю відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, зокрема, що воно містить конкретні підстави та мету арешту майна відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна, що передбачено вимогами пункту 1 частини другої статті 171 КПК України.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому відповідно до частини одинадцятої статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Однак прокурором не зазначено конкретний спосіб такого забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який він просить застосувати, тобто чи то шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, або користування вказаним майном, та необхідності його застосування.

Згідно з частиною третьою статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя доходить висновку про те, що клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні подано без додержання вимог статті 171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 170 - 172 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 01 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 197-1, частиною третьою статті 358, частиною першою статті 275, частиною четвертою статті 190 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі, для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами КПК України, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1