Справа № 152/19/19
У Х В А Л А

іменем України

20 жовтня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/19/19

Провадження №1-в/152/26/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заявника лікаря-психіатра КНП «Шаргородська міська лікарня» ОСОБА_3 про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги як заходу медичного характеру щодо ОСОБА_4 ,

з участю:

заявника лікаря-психіатра

Шаргородської МЛ ОСОБА_3 ,

в.о. начальника Шаргородського

відділу Жмеринської

окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про застосування

примусових заходів медичного

характеру, ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

07.09.2021 року на адресу Шаргородського районного суду надійшло подання лікаря-психіатра КНП «Шаргородська МЛ» ОСОБА_3 про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги як заходу медичного характеру щодо ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_4 хворіє з 2004 року, зокрема, з 06.07.2004 року по 27.08.2004 року, з 06.09.2005 року по 30.09.2005 року, виписаний з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. Захворювання ОСОБА_4 набуло безперервного перебігу. У 2006 році ОСОБА_4 визнаний особою з ІІ групою інвалідності.

14.12.2015 року ОСОБА_4 проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. О.І. Ющенка, згідно з висновком якої йому встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним режимом.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 31.03.2016 року застосовано щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду за місцем проживання у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

26.12.2018 року ОСОБА_4 проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. О.І. Ющенка, згідно з висновком якої йому встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним режимом нагляду.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 17.05.2019 року застосовано щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.03.2021 року припинено застосування ОСОБА_4 вказаного примусового заходу медичного характеру та замінено на інший примусовий захід медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_4 проходить примусове амбулаторне лікування лікарем-психіатром Шаргородської МЛ.

26.08.2021 року ОСОБА_4 був обстежений комісією лікарів-психіатрів і встановлено необхідність продовження примусового амбулаторного лікування останнього, оскільки наявний діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу.

В судовому засіданні лікар-психіатр Шаргородської МЛ ОСОБА_3 , що діє за довіреністю (а.с.139), подання підтримала. Суду пояснила, що ОСОБА_4 на підставі ухвали Вінницького районного суду перебуває на примусовому амбулаторному лікуванні. Вона безпосередньо здійснює амбулаторне лікування ОСОБА_4 , проводить періодичні щомісячні огляди, на які ОСОБА_4 з`являється, виконує вказівки лікаря, щоденно отримує призначений медичний препарат, проте, і надалі присутня нестабільність настрою, дратівливість та метушливість у поведінці. Вважає, що ОСОБА_4 доцільно продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку на строк, що не перевищує шість місяців.

В.о. начальника Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання лікаря-психіатра Шаргородської МЛ, посилаючись на те, що в ньому обґрунтовано необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру до ОСОБА_4 , оскільки наявний висновок комісії лікарів-психіатрів про потребу продовження заходів примусової амбулаторної психіатричної допомоги на строк, що не перевищуватиме шести місяців.

ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення подання і продовження застосування ОСОБА_4 амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останньому комісією лікарів-психіатрів рекомендовано продовження такого виду примусових заходів медичного характеру.

Розглянувши подання, вислухавши думки лікаря-психіатра Шаргородської МЛ ОСОБА_3 , особи, щодо якої передбачається продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Частиною 1 ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Згідно з п.1 ч.2 ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру, зокрема, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Частиною 3 ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Згідно з ч.1 ст.95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Частиною 2 статті 95 КК України встановлено, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

З матеріалів, доданих до заяви, вбачається, що ухвалою Шаргородського районного суду від 17.05.2019 року до ОСОБА_4 застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України (а.с.140-141).

На підставі ухвали Вінницького районного суду від 10.03.2021 року ОСОБА_4 припинено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішаному №3» КНП «ВОПЛ ВОР» та змінено на виписку за місцем проживання для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги (а.с.144-145).
Примусові заходи медичного характеру у виді примусового амбулаторного лікування здійснюються лікарем-психіатром Шаргородської МЛ ОСОБА_3 .
26.08.2021 року ОСОБА_4 обстежений комісією лікарів-психіатрів Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради, з участю лікаря-психіатра Шаргородської МЛ та надано висновок про те, що у ОСОБА_4 підтверджено діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, за психічним станом здоров`я ОСОБА_4 рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу як примусовий захід медичного характеру (а.с.134-138).

Відтак, суд вважає, що подання лікаря-психіатра Шаргородської МЛ підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.512, 514 КПК України, ст.ст.94-95 КК України, ст.ст.12, 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» суд,

ухвалив:

Подання лікаря-психіатра КНП «Шаргородська міська лікарня» ОСОБА_3 про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги як заходу медичного характеру щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Калитинка Шаргородського району, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, розлученому, непрацюючому, є особою з ІІ групою інвалідності, застосування примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк, який не перевищує шість місяців з моменту набрання законної сили цією ухвалою суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: