Справа № 307/3699/21
Провадження №1-кс/307/1018/21
У Х В А Л А

про повернення клопотання

22 жовтня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна,

встановила:

Дізнавач сектору дізнання Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 21 жовтня 2021 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000379, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження майном.

В обґрунтування вказаного клопотання дізнавач зазначив, що 20 жовтня 2021 року надійшов рапорт інспектора ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про те, що під час патрулювання у с. Нересниця по вул. Грушевського 20 жовтня 2021 року о 19 год. зупинено автомобіль марки ЗИЛ-131, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 і під час перевірки документів на автомобіль та огляду даного транспортного засобу встановлено, що номер рами НОМЕР_2 має ознаки зміни кустарним способом, а саме розмір та шрифт цифр не відповідає заводу виробника.

Під час проведення 20 жовтня 2021 року огляду місця події було оглянуто та вилучено транспортний засіб автомобіль марки ЗИЛ-131, номерний знак НОМЕР_1 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вилучений в ході огляду автомобіль, оскільки такий містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути об`єктом експертного дослідження та має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання дізнавач Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Вислухавши пояснення дізнавача, володільця майна, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшла висновку про повернення вказаного клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого зокрема:

підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

перелік і види майна, що належить арештувати;

документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном,

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю зокрема, слідчого, іншого власника майна.

Із клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки ЗИЛ-131, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , а співвласником є ОСОБА_8 .

Однак, у вказаному клопотанні не зазначені засоби зв`язку власника та співвласника майна, внаслідок чого слідчий суддя позбавлений можливості повідомити власників майна про час та місце розгляду клопотання, зважаючи на короткі строки розгляду вказаного клопотання, які визначенні чинним КПК України.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, документи, які додані до клопотання, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, жодним чином не завірені, зокрема, відсутні відомості, що це копія документу, хто завірив дану копію документу (прізвище, посада, підпис, дата, печатка), а відтак надані документи не можна вважати такими, що підтверджують будь-які факти та докази.
Ураховуючи те, що дізнавачем до вказаного клопотання не вказано власника майна, а також документи, додані до клопотання належним чином не завірені, відтак, вказане клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ураховуючи наведене, вказане клопотання про накладення арешту на майно необхідно повернути прокурору з метою усунення його недоліків, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:
Клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години, для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 25 жовтня 2021 року о 13 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1