Справа №950/2776/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/96/21 Суддя-доповідач - Філонова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2021 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13.03.2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану по АДРЕСА_1 , фактично проживаючу по АДРЕСА_2 , раніше неодноразову судиму, останнього разу

- 13.12.2018 року Лебединським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців та на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік,

визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 , згідно якої вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст. 75 КК України, що призвело до безпідставного звільнення від призначеного покарання.

Просить повторно дослідити характеризуючі дані на обвинувачену, зокрема, характеристику, вимогу на судимість, дані про перебування на диспансерних обліках та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною за пред`явленим обвинуваченням та призначити:

- за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні з призначенням покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за . 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно було призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку в 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Ухвалено відрахувати початок іспитового строку з дня ухвалення вироку суду.

Вирішено долю речових доказів.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 942,06 грн на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, заступник прокурора Сумської області ОСОБА_8 зазначає, що суд призначаючи покарання ОСОБА_7 не дотримався вимог ст. 65 КК України, а саме, належним чином не врахував суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, належним чином не вмотивував застосування ст. 75 КК України. Так, судом було враховано особу обвинуваченої, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, але на переконання прокурора судом належним чином не було враховано: відсутність офіційного працевлаштування; неодноразові судимості за вчинення злочинів проти власності; факт повторності та нетривалого проміжку часу, що минув після звільнення з місць позбавлення волі. Все це, на думку прокурора, свідчить про не бажання обвинуваченої ставати на шлях виправлення, а тому застосування ст. 75 КК України є передчасним.

Згідно з вироком 24.10.2019 року, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Лебедин Сумської області діючи умисно, повторно з метою незаконного збагачення шляхом таємного викрадення майна, проникла через паркан господарства належного ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_3 де із сараю викрала велосипед марки «Україна», а з приміщення літньої кухні викрала емальовану каструлю об`ємом 50 л. Вказаними діями обвинувачена завдала потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 1567 грн, викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Крім того, 19.11.2019 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Лебедин Сумської області діючи повторно та таємно, зайшла через незачинену хвіртку на територію господарства, що розташоване по АДРЕСА_4 , де викрала велосипед марки «Орльонок» належний ОСОБА_10 , чим завдала потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду в розмірі 667 грн, викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким обвинуваченій призначити реальну міру покарання без застосування ст. 75 КК України, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в своїй сукупності колегія суддів дійшла таких висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 185 та за ч.3 ст. 185 КК України, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і в апеляційній скарзі прокурором не заперечується.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчинених злочинів та характеризуючі особу обвинуваченої дані, яка вже притягувалася до кримінальної відповідальності, має посередню характеристику за місцем проживання, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, та не перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Врахувавши вказане суд дотримався вимог ст. 65 КК України і призначив покарання, вид якого відповідає вчиненому та особі обвинуваченої 3 роки позбавлення волі, з чим також в апеляційній скарзі погоджувався прокурор.

При цьому судом першої інстанції безпідставно застосовано ст. 75 КК України та звільнено обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, про що правильно наголосив прокурор і з чим погоджується колегія суддів. Вирок суду не містить жодного мотивування прийнятого рішення, оскільки єдиним на що послався суд це характер вчиених обвинуваченою діянь, що безумовно вказує на недоцільність застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вказаних вимог кримінального закону судом першої інстанції не дотримано.

Так, поза увагою суду залишилися дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчиення корисливих злочинів проти власності, належних висновків для себе не робить, через не тривалий від попереднього засудження проміжок часу продовжує вчиняти злочини аналогічного характеру, що свідчить про її вперте не бажання ставити на шлях виправлення та про відсутність у неї каяття. Крім цього, колегія суддів звертає увагу і на інші обставини, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не працевлаштована, за місцем проживання характеризується посередньо, не передбуває на обліку у лікаря психіатра, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога. Відомостей про те, що обвинувачена вживає заходів по лікуванню від наркологічної залежності матеріали спарви не містять та самою обвинуваченою колегії суддів не надано, що також вказує на неї як на особу, яка веде антисоціальний спосіб життя та схильність до забезпечення себе засобами для існування незаконним способом, шляхом вчиення крадіжок.

Отже, на думку колегії суддів, законні підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, відсутні.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ст. 413 КПК України підлягає скасуванню в частині призначеного покарання та звільнення ОСОБА_7 від його відбування з випробуванням у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме ст. 75 КК України, із ухваленням апеляційним судом свого вироку відповідно до п. 4 ч.1 ст. 420 КПК України.

Також при ухваленні нового вироку колегія суддів не вбачає підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу бо таке клопотання не заявлялось.

Керуючись ст. 404, ст. 407, ст. 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13.03.2020 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 , скасувати.

В цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з момену приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13.03.2020 року, залишити без зміни.

Вирок Сумського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4