Житомирський апеляційний суд
Справа №275/103/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року.
Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , -

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.02.2022 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 (далі ОСОБА_7 ) у кримінальному провадженні № 0000486 за ч. 4 ст. 286-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою під час підготовчого судового засідання кримінального провадження № 0000486 за ч. 4 ст. 286-1 КК України було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строком до 16.04.2022 включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та постановити в цій частині нову ухвалу, якою обрати щодо цієї особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Твердить про необґрунтованість судового рішення, безпідставність повторного обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором ставилося питання про продовження такого запобіжного заходу, який був обраний раніше. Вказує також на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Учасники судового розгляду належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду та заявили клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно положень ст. ст. 197 ч. 1, 331 ч. 3 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів та суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку цього запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
З матеріалів справи видно, що 11.02.2022 до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000486, у якому ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні у стані алкогольного спяніння особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, - порушенні вимог п.п. ПДР України, що спричинило загибель двох осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 , - за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від 7 до 10 років.

У даному кримінальному провадженні о 14 год 10 хв 24.10.2021 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26.10.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

16.12.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24.01.2022 вищевказану ухвалу слідчого судді від 16.12.2021 було скасовано та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 без визначення розміру застави до 20.02.2022.

У підготовчому судовому засіданні 16.02.2022 прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, захисником заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого на домашній арешт.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 є раніше несудимим, зареєстрований по АДРЕСА_1 та фактично проживає по АДРЕСА_2 , має на утриманні неповнолітню дитину, з якою фактично не проживає, не має офіційної роботи в Україні та неодноразово виїздив за кордон на роботу.

За таких обставин є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи висновки суду першої інстанції про доведеність прокурором тих ризиків, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні, може ухилитися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілих, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження; недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З огляду на повноваження суду першої інстанції під час підготовчого провадження, передбачені ч. 3 ст. 315 КПК України, суд вирішив «обрати» запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , чим фактично продовжив строк дії такого запобіжного заходу, який був обраний раніше.

Таке рішення суду першої інстанції з огляду на зміст вищевказаних норм КПК України не є істотним порушенням вимог цього Кодексу, оскільки не перешкодило постановити законне та обґрунтоване судове рішення щодо подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Доводи захисника про можливість та достатність застосування заходу у виді цілодобового домашнього арешту є необґрунтованими, оскільки вказаний або будь-який інший запобіжний захід на даній стадії судового провадження не може забезпечити можливості порушення ОСОБА_7 відповідних зобов`язань, самовільного залишення місця фактичного проживання та уникнення від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у виді можливого реального покарання у виді позбавлення волі у даному кримінальному провадженні в разі доведення його винності у вчиненні інкримінуємого йому злочину.
Тому апеляційний суд не знаходить підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції та визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.02.2022 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000486 за ч. 4 ст. 286-1 КК України, без змін.
Ухвала набирає законної сили з 09.03.2022 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: