Справа 761/8945/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3672/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

14 грудня2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, без місця проживання, раніше судимого: 12.01.2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., який 21.06.2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва замінено на 50 годин громадських робіт; 30.03.2020 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, та на підставі ст. 70, 72 призначене покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2018 року у виді штрафу виконувати самостійно,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 30.03.2020 року більш суворим призначеним за цим вироком, остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 12.01.2018 року за ч.1 ст.309 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, який ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 21.06.2018 року замінено на покарання у виді громадських робіт на 50 годин, виконувати самостійно.

Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.11.2018 року за правилами ст. 72 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 27 листопада 2018 року, приблизно о 19 год. 00 хв. , ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння внаслідок попередньо вжитих алкогольних напоїв, находячись в одній з кімнат підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 , вступив в словесний конфлікт зі своїм наглядно знайомим ОСОБА_10 .

В ході вище вказаного конфлікту у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки та наслідки, які можуть настати для здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 27 листопада 2018 року приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок попередньо вжитих алкогольних напоїв, знаходячись в одній з кімнат підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 , та наблизившись до ОСОБА_10 , наніс в область голови, обличчя та тулубу останнього значну кількість ударів, як дерев`яною палицею циліндрічної форми, так і ніжкою від стільця, внаслідок чого останній втратив рівновагу та опинився в положенні лежачи на спині на підлозі. Після чого, ОСОБА_7 наніс йому в область тулуба близько двох ударів ногою та один удар в область голови, тобто в ділянки тіла, де розташовані життєво важливі органи людини. Припинивши нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , продовжив вживати алкоголь, а потерпілий ОСОБА_10 , залишивши підвальне приміщення, опинився на вулиці, де втратив свідомість та був виявлений перехожими, які викликали швидку медичну допомогу.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, травматичного субарахноїдального крововилива, множинних забійних ран голови та обличчя, скальпованої рани лобної ділянки, саден передньої черепної стрічки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-160-2019 від 21.02.2019: у ОСОБА_10 виявлено тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: «закриту травму живота: розрив тонкої кишки, яка супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечою та розвитком шоку».

Таким чином, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок скасувати в частині зміни правової кваліфікації з ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст. 121 КК України та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині зміни правової кваліфікації з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 121 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України у зв`язку невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. На думку прокурора, суд невірно оцінив досліджені в ході судового розгляду докази та, як наслідок, прийшов до невірного висновку про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення. Зазначає, що в ході судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому діянні не визнав та в ході допиту повідомив суду, що тілесних ушкоджень ОСОБА_10 він не наносив, а на стадії досудового розслідування оговорив себе у зв`язку з погрозами з боку працівників поліції. На його думку, така позиція обвинуваченого спростовується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами. Вважає, що не зважаючи на таку позицію обвинуваченого, вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України доведена повністю та підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду доказами. Зазначає, що стороною обвинувачення зверталась увага суду на необхідність критично ставитись до показань обвинуваченого, оскільки, на думку сторони обвинувачення, така позиція обвинуваченого була пов`язана з його метою уникнути покарання за вчинені злочини. Вважає, що судом також не враховано, що ОСОБА_7 наносив тілесні ушкодження ніжкою від стільця у життєво важливі органи ОСОБА_10 , голова, живіт, що свідчить про спрямованість умислу на позбавлення життя. Аналізуючи досліджені докази у сукупності, вважає, що ОСОБА_7 діяв з прямим умислом, що давало чіткі підстави суду кваліфікувати його дії саме як закінчений замах на умисне вбивство.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник послалась на те, що вирок суду є незаконним, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. Зазначає, що у вироку зазначено про наявність умислу у ОСОБА_7 щодо заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Разом з тим, вважає, що жодних доказів того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , знаходились в одній кімнаті та, що саме в ній між ними виник конфлікт, а також доказів наявності умислу у ОСОБА_7 щодо заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у матеріалах справи відсутні. Зазначає, що судом необгрунтовано було враховано данні рапорту інспектора від 28.11.2018 року. На думку захисника, довідка не є процесуальним документом й дані, які містяться у ній не отримані у передбаченому Кодексом порядку та судом були вибірково використані данні, які містяться у довідці. Таким чином сторона захисту вважає такий доказ недопустимим. Також захисник вважає, що протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.12.2018 року (а.с. 101-102 том 1 справи), протокол слідчого експерименту від 28.11.2018 року, даних протоколу перегляду відеозапису від 28.11.2018 року, за участю ОСОБА_7 , є недопустимим доказом. Також, вважає, що судом було вибірково застосована норма КПК України щодо визнання доказів неналежними, оскільки всі данні, що містяться у протоколах слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 28.11.2018 року проводились з однаковим порушенням вимог КПК України, а отже вбачається, що суд надає перевагу одним доказам перед іншими, що вказує на однобічність розгляду справи. Зазначає, що судом необґрунтовано визнано належними і допустимими доказами проведені судово-медичні експертизи. Вважає, що судом не були вжиті всі заходи щодо присутності свідків у судовому засіданні, передбачених ст.140 КПК України та захисником неодноразово надавались клопотання до суду щодо обов`язковості допиту потерпілого та свідків. Також, зазначає, що стороною обвинувачення не визначено, а судом не встановлено, коли та у якому стані ОСОБА_10 з`явився у підвальному приміщенні до моменту коли він був знайдений на вулиці біля під`їзду, скільки часу пройшло з того моменту, коли припинилась сварка та потерпілий був знайдений на вулиці біля під`їзду. Отже, вважає, що дослідженими в суді першої інстанції доказами не підтверджується те, що саме ОСОБА_11 заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому. Захисник вважає, що висновки суду про те, що відмова ОСОБА_12 від тих показань, які він надавав під час досудового розслідування є лінією захисту від висунутого обвинувачення, спрямовану на уникнення відповідальності є лише припущенням.

В запереченнях, поданих на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що на його думку, вина у вчиненні інкримінованого йому злочині не доведена, а покази, які він надавав у відділку поліції є недійсними, так як на той момент він був хворий на алкоголізм. Також зазначає, що із потерпілим у нього були дружні стосунки і вчинити злочину не міг.

В запереченнях, поданих на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_8 , наводячи обґрунтування, просить задовольнити вимоги апеляційної скарги прокурора лише у частині дослідження доказів, які досліджувались у суді першої інстанції, крім доказів, які судом першої інстанції визнані недопустимими, а також протокол слідчого експерименту від 28.11.2018 року, даних протоколу перегляду відеозапису від 28.11.2018 року за участю ОСОБА_7 , які сторона захисту просить визнати недопустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами.

Так, згідно даних витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0012582 від 28.11.2020, до ЄРДР 28.11.1918 внесено відомості за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України про те, що 27.11.2018 приблизно о 20 год., в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження згідно довідки № 3643/1547 від 28.11.2018 виданої Київською міською клінічною лікарнею № 17, що розташована по пров. Лабораторному 20 «відкрита черепно мозкова травма, травматичний субарахноїдальний кроволив, множинні забійні рани голови, обличчя, скальповання рана лобної ділянки, садна передньої черепної стрічки».

Дані рапорту інспектора СЮП-4 ВП Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_13 від 28.11.2018, свідчать, що під час відпрацювання події, яка мала місце 27.11.2018 за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 38 виявлено підвальне приміщення в якому серед присутніх осіб знаходився ОСОБА_7 , який повідомив, що у нього виник конфлікт з ОСОБА_10 в ході якого він завдав 13 ударів в область голови останнього, наніс удари ногами та руками в обличчя та по тулубу, після чого ОСОБА_10 вибіг на вулицю, у зв`язку із яким було внесено відомості до ЄРДР.

Дані рапорту інспектора старшого опероуповноваженого ВКП Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 від 28.11.2018, вказують, що під час виїзду до Київської міської клінічної лікарні № 17 за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 14-20, ним з`ясовано, що 27.11.2018 о 20 год. 50 хв. було доставлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 швидкою медичною допомогою з численними травмами голови та тіла, без свідомості. В ході проведення бесіди з лікарем, отримав від останнього медичні довідки з діагнозом ОСОБА_10 . Також в палаті реанімаційного відділення здійснено фотофіксацію потерпілого ОСОБА_10 .

Згідно даних довідки з КМКЛ № 17 за вих. № 1547, невідомий ОСОБА_15 станом на 27.11.2018 року мав діагноз: ВЧМТ. Забій головного мозку, множинні забійні рани голови, скальпована рана лобної ділянки.

Згідно даних довідки з КМКЛ № 17 за вих. № 3643/1547, ОСОБА_10 , поступив 27.11.2018 о 20 год. 50 хв. по швидкій допомозі з діагнозом: «Відкрита черепно мозкова травма, травматичний САК, множинні забійні рани голови, обличчя, скальпована рана лобної ділянки, садна передньої черевної стінки, переохолодження. На час запиту стан вкрай тяжкий. Хворий знаходиться на штучній вентиляції легень свідомість кома, седація.» Також в палаті реанімаційного відділення здійснено фотофіксацію потерпілого ОСОБА_10 .

Згідно даних, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.12.2018 року, потерпілий ОСОБА_10 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявив, що 27.11.2018 приблизно о 19 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. В.Житомирська, 38 у напівпідвальному приміщенні наглядно знайомий чоловік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс йому тілесні ушкодження.

Згідно даних протоколу огляду місця від 27.11.2018, фототаблиці до нього та план-схеми підвального приміщення буд. № 38 по вул. В.Житомирська, слідчим за участі понятих оглянуто прилеглу територію за адресою: м. Київ, вул. В. Житомирська, 38, де у внутрішньому дворі біля входу до підвального приміщення виявлено на снігу, на асфальтованому покритті речовину бурого кольору та на відстані приблизно сорока сантиметрів виявлено сліди речовини бурого кольору, що ведуть до підвального приміщення. А також оглянуто підвальне приміщення, де у кімнаті № 1 підвального приміщення розкидані різноманітні речі та на імпровізованому столику виявлений дерев`яний брусок приблизними розмірами 10 см. на 3 см., трикутної форми у речовині бурого кольору замотаний з документами. В кімнаті № 2 нічого не виявлено та зафіксовано загальну обстановку. В кімнаті № 3 на підлозі виявлено сліди речовини бурого кольору, які ведуть до дивану біля якого виявлені каплі речовини бурого кольору та на відстані близько одного метр від яких виявлено дерев`яну палицю циліндричної форми приблизно 70 см на одному кінці, якої виявлені сліди речовини бурого кольору, а на іншому пошкодження у вигляді обламку (фото № 33-35, 38-44). Також проведено змиви речовини бурого кольору з підлоги, з поручня. У дивані виявлено ніжку стільця, яка в речовині бурого кольору. В подальшому під час огляду вулиці біля входу до підвалу було виявлено пляму бурого кольору з якої було зроблено змиви. Під час огляду місця події було вилучено: файл з документами, який поміщено до експертного пакету № ЕХР0206556; мобільний телефон «Nokia», який поміщено до експертного пакету № 4497860; дерев`яний брусок зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до коричневого паперового конверту; змиви речовини бурого кольору із підлоги кімнати № 3, які поміщено до білого паперового конверту; змиви речовини бурого кольору із поручня сходів, які поміщенні до паперового конверту; змиви речовини бурого кольору у дворі будинку, які поміщені до коричневого паперового конверту; змиви речовини бурого кольору біля вхідних дверей до підвалу, які поміщені до коричневого паперового конверту; дерев`яна циліндрична палка зі слідами речовини бурого кольору, яка поміщена до картонної коробки; ніжка від стільця зі слідами речовини бурого кольору, яка поміщена до картонної коробки.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 28.11.2018 та фототаблиці до нього у приймальні Київської місцевої лікарні № 17, що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 14 вилучено одяг, у який був одягнутий ОСОБА_10 зі слідами речовини бурого кольору, а також чорний гаманець, в якому міститься паспорт на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_1 , іконка, дві пластикові картки «ПриватБанк», грошові кошти в розмірі 5 грн. та картка «Київське метро». Під час огляду місця події одяг упаковано до чорного поліетиленового пакету, а гаманець з особистими речами упаковано до спеціального пакету № ЕХРО 114122.

Згідно даних, що містяться в протоколі огляду місця події від 28.11.2018 у приміщенні кабінету № 311, 4 відділу поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12Б, у ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підвальне приміщення, за допомогою бинту було проведено змиви рук та зрізи нігтьових пластин, які в подальшому поміщені до білих паперових конвертів.

Згідно даних, протоколу огляду місця події від 28.11.2018, у приміщенні кабінету № 311, 4 відділу поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12Б, у ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підвальне приміщення, за допомогою бинту проведено змиви рук та зрізи нігтьових пластин, які в подальшому поміщені до білих паперових конвертів.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 28.11.2018, у приміщенні кабінету № 311, 4 відділу поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12Б, у ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проведено змиви з рук та зрізи нігтьових пластин, які в подальшому поміщені до білих паперових конвертів.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 28.11.2018, у приміщенні кабінету № 311, 4 відділу поліції Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12Б, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підвальне приміщення було проведено змиви рук та зрізи нігтьових пластин, які в подальшому поміщені до білих паперових конвертів.

Згідно даних протоколу огляду місця від 28.11.2018, у приміщенні кабінету № 311, 4 відділу поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12Б, у ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підвальне приміщення було проведено змиви рук та зрізи нігтьових пластин, які в подальшому поміщені до білого паперового конверту.

Згідно даних рапорту оперуповноваженого СЮП ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_13 , останній доповів начальнику Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві про затримання 28.11.2018 о 12 год. 00 хв. працівниками Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві громадянина ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні нападу на громадянина ОСОБА_10 та якого доставлено до СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві.

Згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 28.11.2018, ОСОБА_7 28.11.2018 о 12 год. 09 хв. був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, на підставі, того, що його застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення та безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що ця особа щойно вчинила злочин. В ході проведення обшуку у ОСОБА_7 виявлено та вилучено: тряпчану куртку чорно синього кольору, джинсові штани синього кольору, з плямами речовини бурого кольору, кросівки чорного кольору, светр бордового кольору, котрі поміщені до різних поліетиленових пакетів чорного кольору.

Згідно даних протоколу слідчого експерименту від 28.11.2018, даних протоколу перегляду відеозапису від 28.11.2018, що міститься на DVD +R диску 4.7 GB, за участі з підозрюваним ОСОБА_7 , даних переглянутого відеозапису в судовому засіданні, ОСОБА_7 детально розповів про події, які мали місце 27.11.2018 за адресою: м. Київ, вул. В. Житомирська, 38 у підвальному приміщенні, а саме про причини побиття ОСОБА_10 та продемонстрував, як саме наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 . Зокрема, зазначив про те, що проживав у вказаному підвальному приміщенні, яке складається з трьох кімнат протягом останніх трьох місяців. В цей день він прийшов дуже п`яним та ліг спати, а коли прокинувся, побачив, що зникла пляшка горілки, як стояла біля його дивану. Розшукуючи зниклу пляшку, він зайшов до іншої кімнати, де побачив на дивані ОСОБА_20 , а біля дивану стояла його зникла пляшка горілки. Розлютившись, він у коридорі взяв у пакеті дерев`яну дубинку, якою, підійшовши до ОСОБА_21 , наніс останньому близько 14 ударів по голові, а як той впав декілька ударів ногою в район тулубу та голови. ОСОБА_15 сказав, що винен, схопився за голову та вибіг на вулицю, а він продовжив вживати алкогольні напої. Через деякий час прибула швидка медична допомога та поліція, яка його затримала.

На підставі постанови прокурора Київської місцевої прокуратури ОСОБА_22 від 04.12.2018 вирішено відібрати біологічні зразки крові у підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними протоколу отримання біологічних зразків для експертизи від 12.12.2018, згідно з якими у підозрюваного ОСОБА_7 відібрано зразки крові, які поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору.

Згідно даних висновку експерта № 404 від 26.12.2018, та додатку до нього, надані на дослідження вилучені у ОСОБА_7 штани в об. №№ 2-7,9-16, 18-20 та кросівках в об. №№26,27,33 виявлена кров людини. При визначені групової належності крові в об. №№ 2-7,9-16, 18-20,26,27,33 виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого гр. ОСОБА_10 . Даних про можливе походження крові від гр. ОСОБА_7 дослідженням не отримано. На штанах в об. №№ 1,8,17 та кросівках в об. №№21-25,2832 кров не виявлена.

Згідно даних висновку експерта № 405 від 11.01.2019, та додатку до нього, надані на дослідження вилучені у ОСОБА_7 куртка із бавовняної тканини, в об. №№1-3,7-9 виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові було отримано наступні результати: а) в об №№ 2,3 виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_10 . Даних за можливість походження крові в об №№ 2,3 від ОСОБА_7 результатами дослідження не отримано; б) в об. №№1,7-9 антигени А, В, Н не виявлені, групова належність крові не встановлена. В об. №№ 4-6 на куртці та об.№№ 10-13 на светрі кров не виявлена.

Згідно даних висновку експерта № 091-3-2019 від 09.01.2019 при судово цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук (об.1) та змивів з рук (об. 2,3,) свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 кров та клітини з ядрами не знайдені.

Згідно даних висновку експерта № 091-4-2019 від 10.01.2019 та додатку до нього, при судово цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ( об.1) свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , кров не знайдена, виявлена слина, особи чоловічої генетичної статі, при встановлені групової належності якої виявлений антиген А, ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слини від потерпілого ОСОБА_10 ; при судово цитологічному дослідженні змивів правої (об.2) та лівої (об.3) рук свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в (об. 3) знайдена кров людини статева належність якої не визначена через відсутність клітинних елементів крові. При встановленні групової належності крові в (об. 3) виявлений антиген А, ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_10 .. Кров в об. 2 не знайдені.

Згідно даних висновку експерта № 416ц від 28.12.2018 та додатку до «Висновку експерта № 416ц» при судово цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук (об.1) свідка ОСОБА_16 кров не знайдена. Виявлені клітини букального епітелію осіб чоловічої та жіночої генетичної статі, які містять антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Отже, походженя клітин в об. 1 можливе від чоловіка та жінки, яким властиві антигени А і В по системі АВО, одним з яких може бути потерпілий ОСОБА_10 (антиген А). При судово цитологічному дослідженні змивів з рук ( об. 2,3) свідка ОСОБА_16 кров не знайдено.

Згідно даних висновку експерта № 091-20-2019 від 18.01.2019 при судово цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук та змивів з рук (об. 1,3,) свідка ОСОБА_17 , кров та клітини з ядрами не знайдено.

Згідно даних висновку експерта № 091-17-2019 від 22.01.2019 та додатку до нього, при судово цитологічному дослідженні дерев`яного бруска (об. 1, 2 ) виявлено піт, а також кров особи чоловічої генетичної статі, а в об. 1 також епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена через непридатність ядер клітин для аналізу. При визначені групової належності слідів в об. 1,2 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, а на клітинах лише антиген А. Отже сліди в об. 1,2 могли утворитись за рахунок змішування поту особи/осіб та крові чоловіка/чоловіків, якому /яким властиві антигени А і В в різній комбінації по системі АВ, а в об.1 також епітеліальних клітин особи, якій властивий антиген А, в тому числі за рахунок потерпілого ОСОБА_10 (антиген А) та особи, якій властивий антиген В.

Згідно даних висновку експерта № 091-15-2019 від 25.01.2019 та додатку до нього, за результатами дослідження, проведеного у відділенні судово-медичної імунології судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні 3-х змивів із поручня сходів (об.1), із змиву біля вхідних дверей ( об.3), із змиву в дворі будинку ( об.4) знайдена кров особи чоловічої генетичної статі групи А з ізогемаглютиніном анти-В по системі АВО та в об.1 додатково клітини багатошарового плаского незроговілого епітелію особи чоловічої генетичної статі, які містять антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові в об.1,3,4 та клітин в об.1 від потерпілого ОСОБА_10 , і виключає від підозрюваного ОСОБА_7 . При судово-цитологічному дослідженні змиву із підлоги в кімнаті № 3 (об.2) знайдена кров особи чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності якої виявлені антигени А і В та ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи АВО. Отже, якщо кров в об.2 походить від однієї особи, то нею може бути чоловік з групою крові АВ (ІY) і виключаються потерпілий ОСОБА_10 і підозрюваний ОСОБА_7 . Якщо кров ж походить від двох та більше осіб, то ними можуть бути потерпілий ОСОБА_10 (антиген А) і підозрюваний ОСОБА_7 ( антиген В). Отже, не виключено походження цих змішаних слідів за рахунок ОСОБА_23 (антиген А) та за рахунок ОСОБА_7 (антиген В).

Згідно даних висновку експерта № 091-19-2019 від 22.01.2019 та додатку до нього, згідно із якими при судово цитологічному дослідженні дерев`яної ніжки ( об.1-3) виявлені піт, а також кров особи чоловічої генетичної статі та в об. 1,3 епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена через непридатність ядер для аналізу. При визначенні групової належності слідів виявлені антигени А і В ( на клітинах - лише антиген А) та ізогемаглютинін анти - В ізосерологічної системи АВО. Отже, сліди в об.1-3 могли утворитись за рахунок змішування поту особи/осіб та крові чоловіка/чоловіків, якому/яким властиві антигени А і В ізогемаглютинін анти В по системі АВО в тому числі за рахунок потерпілого ОСОБА_10 ( антиген А, ізогемаглютинін анти В) та особи, якій властивий антиген В. В об.1,3 також виявлені епітеліальні клітини, які проходять за рахунок особи, якій властивий антиген А, по системі АВО, що не виключає їх походження від ОСОБА_10 .

При цьому слід звернути увагу, що згідно даних висновку експерта № 091-15-2019 від 25.01.2019 та додатку до нього, за результатами дослідження, проведеного у відділенні судово-медичної імунології судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає утворення змішаних слідів, які місять антигени А і В ізосерологічної системи АВО яким властиві антигени А і В. за рахунок потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Згідно даних висновку експерта № 091-18-2019 від 22.01.2019 та додатку до нього при судово цитологічному дослідженні дерев`яної палиці (об.1,2) виявлений піт, а також кров людини, статева належність якої не встановлена через непридатність ядер лейкоцитів для аналізу. При визначенні групової належності слідів виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Отже, сліди в об.1, 2 могли утворитись за рахунок змішування поту особи/осіб та крові чоловіка/чоловіків, якому/яким властиві антигени А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі за рахунок потерпілого ОСОБА_10 ( антиген А) та особи, якій властивій антиген В.

При цьому слід звернути увагу, що згідно даних висновку експерта № 091-15-2019 від 25.01.2019 та додатку до нього, за результатами дослідження, проведеного у відділенні судово-медичної імунології судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає утворення змішаних слідів, які місять антигени А і В ізосерологічної системи АВО яким властиві антигени А і В. за рахунок потерпілого ОСОБА_23 (антиген А) та за рахунок обвинуваченого ОСОБА_7 (антиген В).

Згідно даних висновку експерта № 091-32-2019 від 22.01.2019 та додатку до нього при судово цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ( об.1) ОСОБА_7 виявлені піт, слина, а також кров людини, статева належність якої не встановлена через непридатність ядер лейкоцитів та ядер клітин для аналізу. При визначенні групової належності слідів виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, а на клітинах лише антиген В. Отже сліди в об.1 могли утворитись за рахунок змішування поту та крові особи/осіб якій/яким, властиві антигени А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі за рахунок потерплого ОСОБА_10 ( антиген А) та особи, якій властивій антиген В. Також в об. 1 виявлена слина особи, якій властивий антиген В по системі АВО, що виключає її походження від потерпілого ОСОБА_10 . При судово цитологічному дослідженні змивів з рук (об. 2,3) ОСОБА_7 виявлені піт, а також кров людини, статева належність якої не визначені через непридатність ядер лейкоцитів для аналізу. При визначенні групової належності слідів виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілого ОСОБА_10 (антиген А) та особи, якій властивий антиген В по системі АВО. Отже, як вже зазначалося вище змішування поту та крові відбулось, що не виключає походження цих змішаних слідів за рахунок ОСОБА_23 (антиген А) та за рахунок ОСОБА_7 (антиген В).

Згідно даних висновку експерта № 042-160-2019 від 21.02.2019, під час первинно відомого звернення 27.11.2018 о 20.16 по медичну допомогу у ОСОБА_10 (з урахуванням даних проведених інструментально-лабораторних досліджень та проведених оперативних втручань) клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: множинні (клінічними лікарями вказано 14 ран (описані клінічними лікарями як забійні, скальповані) голови (у тому числі ділянці чола, щоки, верхньої губи, лівого вуха та вушної раковини; правої повіки; завушної ділянки справа); навколоочні синці з обох сторін; крововиливи у речовину головного мозку лобних часток обох гемісфер; субдуральні геморагічні нашарування; перелом кісток носу з крововиливами у м`які тканини на рівні переломів; б) закрита травма живота: розрив тонкої кишки (на відстані 1,3 метра від зв`язки Трейця, розрив 1х2(см) по краю брижі)); яка супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею (мінімально відомим об`ємом щонайменш 1500) та розвитком шоку (зафіксоване падіння артеріального тиску до рівня 60/40 мм. рт. ст). Характер виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися за рахунок ударної дії твердих предметів (у тому числі, тупих) у строк, вказаний у описовій частині цієї Ухвали, тобто, 27.11.2018. На поточному етапі через неможливість проведення судово-медичного огляду ОСОБА_10 , неможливо визначитися з мінімальною кількістю травматичних впливів, яку він зазнав під час спричинення тілесних ушкоджень, зокрема, у ділянку голови. Судово-медичним критерієм оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п. б) даних Підсумків, є критерії небезпеки для життя ( ушкодження органів черевної порожнини, з розвитком загрозливих для життя явищ - шоку та масивної кровотечі), а тому, виявлене тілесне ушкодження відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження, відповідно п.п. 1.5., 2.1.2. та 2.1.3/л/о «Правил».

Судом у вироку зазначено, що виходячи з того, що комплекс ушкоджень у ділянці голови обумовив наявність крововиливів у речовину та під оболонки головного мозку, який (комплекс) факультативно не супроводжувався розвитком небезпечних (у момент заподіяння) явищ (*), на поточному етапі (**) є піддати судово-медичній оцінці комплекс ушкоджень у ділянці голови, виходячи тільки з критеріїв тривалості розладу здоров`я. Так, об`єм внутрішньочерепних крововиливів за своїм клінічним перебігом, незалежно від характеру та об`єму наданої медичної допомоги, обумовлює тривалість розладу здоров`я на строк понад 21 добу (час, який визначає часткове відновлення порушеної анатомічної речовини головного мозку та відновлення порушеної функції травмованої речовини головного мозку), а саме вказані часові дані узяти до уваги при судово-медичній оцінці. Зазначені проміжки власно і визначають тривалість розладу здоров`я, як ведучого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, є підстави стверджувати, що виявлене тілесне ушкодження, вказане у п. а) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню, що спричинило тривай розлад здоров`я, відповідно п.п. 4.6. та 2.2.1./в Правил. Діагнози, які були встановлені ОСОБА_10 за час його стаціонарного лікування після події 27.11.2018 -закрита травма грудей: забій-розрив лівої легені: гемопневмоторакс зліва достатнім об`ємом об`єктивних клінічних даних не підтверджені (відсутність опису змін/ушкоджень, які клінічні лікарі, які проводили оперативне лікування, спостерігали під час проведення торакоцентезу, зокрема, невідомо, який саме стан легеневої тканини вони спостерігали або, які функціональні порушення вони спостерігали; відсутність даних рентгенографії грудної клітки), а тому, від судово-медичної оцінки вказаних діагнозів належить утриматися, відповідно п. 4.13.1 Правил.

Інший діагноз, який був встановлений ОСОБА_10 під час його звернення по медичну допомогу після подій 27.11.2018 - перитоніт віддзеркалює клінічні наслідки ускладнень післяопераційного періоду (які частково обумовлені травмою живота), а тому, окремій судово-медичній оцінці не підлягають (у розумінні визначення ступеню тяжкості).

Також, ОСОБА_10 за час його стаціонарного лікування був встановлений діагноз переохолодження, проте, об`єктивних відомостей, які дозволяють його об`єктивізувати, у вивченій медичній документації не наведено, а тому, від його судово-медичної оцінки належить утриматися, відповідно п.4.13.1 "Правил.

(*) незважаючи на те, що клінічними лікарями було відображено діагноз «кома», достатніх клінічних даних у вивченій медичній документації щодо клінічних явищ, які веріфікують коматозний стан, не відображено. Власно об`єм черепно -мозкової травми у ОСОБА_10 здатний обумовити втрату свідомості.

(**) на поточному етапі органом досудового розслідування надано інформацію щодо неможливості проведення судово-медичного огляду ОСОБА_10 . З огляду на вищевказане, враховуючи дані, які викладені у вивченій медичній документації, зокрема, щодо опису кількості ран голови (обличчя тощо), під час проведення цієї експертизи не було можливості оцінити характер саме вказаних тілесних ушкоджень у ділянці голови в проекції положень п. 2.8 «Правил» або визначитися з об`ємом дій, які потрібні для об`єктивізації та судово-медичної оцінки. Тому, у відстроченому періоді, за умови проведення судово-медичного огляду ОСОБА_10 , ступень тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п. а) може бути переглянута за іншими критеріями.

Згідно із даними висновку експерта № 2111/е від 22.01.2019 згідно відповідно до «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою Безпеки України ( далі по тексту «Правила») відповіді на питання ухвали можуть бути надані після проведення судово медичного огляду потерпілого, що виявилося неможливим у зв`язку із неможливістю забезпечення його явки до експерта.

Згідно із даними протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 24.01.2019, слідчим на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 22.01.2019, в Київській клінічній лікарні № 18 було вилучено історію хвороби ОСОБА_10 .

Відповідно до даних відповіді директора Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва № 187/Б від 25.01.2019 на запит слідчого, вбачається, що згідно з реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно диспетчерської системи (АІДС) «Швидка медична допомога» 27 листопада 2018 року о 20 год.08 хв. було зареєстровано виклик за № 1716 та здійснено виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги до Олега, приблизно 35 років ( в запиті ОСОБА_10 ), за адресою: АДРЕСА_2 .

З даних, які зазначені у карті виїзду швидкої медичної допомоги (форма № 110/о) від 27.11.2018 № 1716, прийом виклику відбувся о 20 год. 08 хв., прибули на місце 20 год. 16 хв., за викликом перехожого, який виявив невідомого ОСОБА_21 , приблизно 35 років, бомж, на сходах головою вниз, стонав, запах алкоголю. Попередній діагноз: Політравма ВЧМТ? Множинні забійні рани лиця ЗТГК? ЗТЖ? Травматичний шок Кома 7-6 Підозра на гостру алкогольну інтоксикацію.

Згідно даних висновку судово психіатричного експерта № 826 від 27.12.2018 у теперішній час ОСОБА_7 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності ( F 10.2 згідно МКХ-10), і за психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування заходів медичного характеру не потребує. У період кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , останній виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У період кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , останній виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності і за психічним станом у зазначений період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності і потребує протиалкогольного лікування. Протипоказань за психічним станом ОСОБА_7 для проведення відносно нього протиалкогольного лікування не встановлено.

Крім того, зі змісту висновку вбачається, що в ході спілкування з експертом ОСОБА_7 з приводу обставин, що відносяться до періоду кримінального правопорушення, повідомляв, що з потерпілим ОСОБА_21 жив у бойлерній… Коли він прокинувся (він прокинувся випившим, оскільки до цього вживав алкоголь) в бойлерній і хотів похмелитись, не виявив своєї пляшки горілки, яку побачив у ОСОБА_21 . При цьому зрозумів, що він у нього викрав горілку, в зв`язку із чим, він став бити його руками, ногами та ніжкою від табуретки. Потім ОСОБА_15 виповз на вулицю, а він продовжив вживати спиртне.
Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, а тому посилання в апеляційних скаргах на те, що судом першої інстанції було надано не вірну оцінку доказам по справі, колегія суддів вважає безпідставними.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо визнання протоколу проведеного слідчого експерименту від 28.11.2018року за участі ОСОБА_7 та даних протоколу перегляду відеозапису від 28.11.2018 року недопустимим доказом, на переконання колегії суддів є не спроможним.
Підстави та порядок проведення такої слідчої (розшукової) дії, як слідчий експеримент, врегульовано ст. ст. 223, 240 КПК України.
Так, зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що він складений слідчим у відповідності до вимог ст.ст.104, 240 КПК України, оскільки містить дані про особу, яка його склала, детальний виклад умов та результатів його проведення, достовірність яких підтверджені підписами учасниками слідчого експерименту, будь-яких зауважень чи заперечень не надходило. Крім цього, учасникам слідчого експерименту було роз`яснено їх права, а також повідомлено про фіксацію слідчої дії за допомогою відеокамери. З огляду на це, підстави для визнання неналежним чи недопустимим доказом протоколу проведеного слідчого експерименту, на думку колегії суддів, також відсутні.
Разом із тим, суд першої інстанції визнав недопустимими доказами дані, що містяться у протоколах проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 28.11.2018 за участі свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , носіїв інформації з відеозаписом цих слідчих дій та протоколах перегляду відеозапису цих дій, оскільки такі слідчі дії проводились у підвальному приміщенні, яке фактично є житлом останніх, з порушенням положення ч.1 ст. 233 КПК України. При цьому, стороною обвинувачення не доведено, що така слідча дія проведена за добровільної згоди особи, яка володіє цим підвальним приміщенням, на відміну від проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , де така згода зафіксована. Із такими висновками погоджується і колегія суддів.
Посилання захисника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було забезпеченно присутність свідків та потерпілого у судовому засіданні є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було вжито необхідні заходи, спрямовані на відшукання та встановлення місцезнаходження свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_18 та потерпілого ОСОБА_10 , однак не вдалося досягти результатів щодо встановлення їх місцезнаходження та безпосереднього їх допиту у судовому засіданні. Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що допит свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , судом визнаний неможливим у зв`язку із отриманням даних про їх смерть.
Отже, в ході проведення слідчих експериментів свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , давали показання слідчому. Однак, враховуючи, що судом визнано неможливим допит свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 безпосередньо у судовому засіданні, і сторона захисту не мала можливості на перехресний допит цих свідків то суд безпосередньо не сприймав їх свідчення у судовому засіданні, тому на підставі ч.4 ст. 95 КПК України, суд не посилався на такі показання у вироку суду. Із такими висновками погоджується і колегія суддів. Отже, дані здобуті в ході вказаних слідчих експериментів, являються недопустимими доказами.
Колегія суддів погоджується також із висновком суду першої інстанції про те, що визнання даних, що містяться у згаданих вище протоколах та речових доказах недопустимими доказами, неможливість проведення допиту потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 безпосередньо в судому засіданні не вплинуло на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 та не викликало у суду сумнівів щодо його причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за обставин, встановлених судом.
Безпідставними колегія суддів вважає і доводи апеляційної скарги захисника про те, що рапорт інспектора від 28.11.2018 року та довідки є неналежними та недопустимими доказами, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Проведення судово-медичних експертиз відповідають вимогам ст. 242-245 КПК України та здійснені експертами відповідної кваліфікації на підставі належних та допустимих доказів, їх висновки узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Незгода обвинуваченого та його захисника з оцінкою суду першої інстанції цих та інших доказів у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання доказів недопустимими, а є лише способом захисту обвинуваченого і його намаганням спростувати вказані докази, які проведені за його участі або об`єктивно вказують на вчинення ним злочину, з метою уникнення відповідальності за скоєне.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази й дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з якимпогоджується і колегія суддів.
При цьому, як вимагає п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.

Разом з тим, мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

На думку колегії суддів, вказані вимоги закону, під час розгляду даного кримінального провадження, судом першої інстанції були дотримані.

Так, не дивлячись на те, що стороною обвинувачення ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_10 , суд першої інстанції з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, користуючись наданим правом, передбаченим ч.3 ст. 337 КПК України дійшов до обгрунтованого висновку, що слід вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, у зв`язку із покращенням становища обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки встановлено наявність в його діях більш м`якого кримінального правопорушення, ніж йому інкриміновано стороною обвинувачення. Так, судом першої інстанції встановлено, що після нанесення ударів ОСОБА_7 . ОСОБА_10 у життєво важливі органи ( в область голови, обличчя та тулубу), він бачив, як той виповзав з підвального приміщення, тобто ОСОБА_7 розумів, що ОСОБА_10 живий. При цьому, ОСОБА_7 не продовжив нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, з метою позбавлення його життя, а продовжив вживання алкогольних напоїв. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_7 не мав умислу спрямованого на спричинення смерті потерпілому.

Зважаючи на сукупність досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованоговисновку, що у ОСОБА_7 був невизначений умисел, щодо наслідків, які настануть в результаті його дій, спрямованих на побиття ОСОБА_10 , а тому його дії слід кваліфікувати по реальним наслідкам, які настали.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними та необґрунтованими.

При перевірці матеріалів кримінального провадження порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасуванню вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та призначено покарання, яке відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя