Провадження № 1-кп/947/1055/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року Київський районний суду м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001263 від 01.08.2021, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, Татарбунарського району, с. Баразр`янка, громадянки України, українки, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 22.07.2021 приблизно о 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , повідомила про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Так, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи, що відносно неї протиправних дій не вчинялось, звернулась з неправдивою заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Переслідуючи свій намір спрямований на завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщення Одеського районного управління поліції №1, повідомила, що приблизно о 18 годині 40 хвилин, 22.07.2021 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, біля буд. 140, невідома особа, вчинила відносно неї відкрите викрадення майна, а саме: мобільного телефону марки "Apple", модель "IphoneXR", в корпусі білого кольору, із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , про що уповноваженою особою ВКП Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_5 , складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України. Правильність відомостей, викладених у протоколі, ОСОБА_4 , підтвердила своїм підписом.
Після чого слідчим СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, лейтенантом поліції ОСОБА_6 , дане повідомлення внесено до ЄРДР за № 0001217 від 23.07.2021, за кваліфікуючими ознаками, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
23 липня 2021 року в якості потерпілої допитано ОСОБА_4 , під час роз`яснення процесуальних прав та обов`язків, останню попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, проте ОСОБА_4 , підтвердила вище зазначений факт, щодо скоєння відносно неї кримінального правопорушення та поставила при цьому свій підпис.
Під час досудового розслідування в ході проведення слідчих та розшукових дій встановлена відсутність події кримінального правопорушення, від 22.07.2021 про вчинення відносно ОСОБА_4 , кримінального правопорушення проти власності, у зв`язку з чим 31.07.2021 слідчим СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, встановлена відсутність події кримінального правопорушення.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України за кваліфікуючими ознаками: завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України визнала в повному обсязі та пояснила, що вона дійсно вчинила інкримінований їй злочини при обставинах викладених в обвинувальних актах і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних нею злочину, фактичні обставини справи не оспорювала та підтвердила вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованого їй злочину, правову кваліфікацію діянь. У скоєному щиро кається, та просила суворо її не карати.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченою ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи її особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за ч.1 ст.383 КК України за кваліфікуючими ознаками завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність обставин які обтяжують покарання,та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі у вигляді 1 (одного) року.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1