Провадження №1-кс/522/8784/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу, -

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №00003307 від 23.06.2019.

Досудове розслідування здійснюється за фактом заволодіння шляхом шахрайства квартирою, належною потерпілій ОСОБА_5 , розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Заволодіння майном вчинено шляхом відчуження вказаної квартири на користь громадянки ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14 грудня 2018 року, який було укладено від імені потерпілої ОСОБА_5 громадянином України ОСОБА_7 на підставі довіреності, яку було оформлено 08 грудня 2018 року ОСОБА_8 , яка здійснювала функції приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованої у реєстрі за №3016. За змістом вказаної довіреності вказано, що її видано ОСОБА_5 , яка є громадянкою України, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 18.10.2015р., в якому відсутній штамп про реєстрацію шлюбу та місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_2

На даний час, досудовим розслідуванням встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 громадянкою України не являється, а є громадянкою Російської Федерації.

Облікова картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків за реєстраційним номером НОМЕР_1 потерпілій ОСОБА_5 не видавалася.

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 потерпілій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 18.10.2015р. не видавався, а було видано іншим територіальним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_4 14.01.2017 року іншій особі - громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з досягненням віку.

Потерпіла ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 не проживала та не реєстраційному обліку за вказаною адресою місця проживання не перебувала, і останні понад 5 років державний кордон України не перетинала та на території України не перебувала.

Вказані обставини свідчать про підроблення довіреності, яку було оформлено 08 грудня 2018 року ОСОБА_8 , яка здійснювала функції приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованої у реєстрі за №3016, паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 з метою укладення фіктивного договору відчуження майна.

Одночасно, встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Одеській області (старший слідчий ОСОБА_10 ) перебуває кримінальне провадження №0000975 від 04.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст.190, ч. 3 ст.15, ч. 3 ст.209, ч. 1 ст.14, ч. 3 ст.209, ч. 3 ст.358, ч. 4 ст.358, ч. 3 ст.365-2, ч. 3 ст.362 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури (заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 ).

В межах вказаного кримінального провадження здійснюється досудове розслідування відносно ОСОБА_8 , яка здійснювала функції приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, та встановлено ті обставини, що особи відносно яких обвинувальні акти вже на даний час направлено до суду, маючи на меті незаконне збагачення шляхом заволодіння нерухомим майном на території міста Одеса та його подальшого продажу, було створено організовану злочинну групу, яка розробила план, відповідно до якого реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі ДРРП) на об`єкти нерухомості здійснювалась за співучасниками або за підконтрольними їм особами, на підставі підроблених документів, що посвідчують особу та підтверджують наявність у такої особи майнових прав на нерухоме майно та інших документів, необхідних для реєстрації в ДРРП об`єкту нерухомості з подальшим перепродажем вже зареєстрованого нерухомого майна не обізнаним у злочинному походженні придбаного майна особам. Для реалізації вказаного злочинного плану та безперешкодної реєстрації об`єктів нерухомого майна за підставною особою було необхідно залучення особи, уповноваженої на здійснення реєстрації речових прав на нерухоме майно, та наділена повноваженнями державного реєстратора. Згідно розробленого злочинного плану функція вказаної особи полягала у здійсненні реєстрації права власності в ДРРП на об`єкти нерухомості за підконтрольними особами, на підставі підроблених документів, що посвідчують особу та підтверджують наявність у такої особи майнових прав на нерухоме майно, та інших документів, необхідних для реєстрації в ДРРП права власності на об`єкт нерухомості. У подальшому на роль такої особи було підшукано приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 яка отримавши пропозицію про можливість отримання неправомірної вигоди за проведення державної реєстрації права приватної власності в ДРРП, розуміючи протиправність своїх дій, переслідуючи мету власного збагачення, дала свою добровільну згоду на участь у реалізації злочинного плану.

11.11.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України у пособництві заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України у використанні завідомо підроблених документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 3 ст. 365-2 КК України у зловживанні своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам юридичних осіб.

17.11.2020 року Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/32972/20 (провадження: 1-кс/947/17307/20) застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_8 у складі вищевказаної групи осіб може бути причетна до події злочину за фактом заволодіння шляхом шахрайства 2-хкімнтаною квартирою , розташованою за адресою АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_5 що є предметом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, а матеріали № 0003307, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.06.2019 р містити докази щодо обставин що стосуються самої події, зокрема щодо осіб, які вчинили злочин.

А отже, є потреба у перевірці (встановленні) вказаних обставин, що стосуються події злочину, встановлення осіб, що можливо причетні до його вчинення і встановлення цих обставин та перевірка фактів є можливою шляхом отримання тимчасового доступу до речей і документів, які є у матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000975 від 04.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст.190, ч. 3 ст.15, ч. 3 ст.209, ч. 1 ст.14, ч. 3 ст.209, ч. 3 ст.358, ч. 4 ст.358, ч. 3 ст.365-2, ч. 3 ст.362 КК України та зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованому за адресою АДРЕСА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованій за адресою АДРЕСА_4 .

Інформація здобута у ході виконання тимчасового доступу може бути використана як доказ на встановлення кола осіб, причетних до вчинення злочину та вчинення ними дій направлених на підготовку, вчинення злочину та подальших дій, направлених на його приховування.
Встановити вказані обставини іншим способом, аніж отримання тимчасового доступу до речей і документів, що містять цю інформацію є неможливим, оскільки вона є інформацією, що віднесено до таємниці досудового розслідування.
Тому слідчий просить надати тимчасовий доступ до зазначених документів.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомленні належним чином.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_6 в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити з наступних підстав.
Встановлено, що СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №00003307 від 23.06.2019.

Відповідно до ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та у разі неможливості іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а також у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до положень ст.ст.132, 159 КПК України, застосування такого заходу не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Аналіз наданих матеріалів дозволяє прийти висновку, що слідчим суддею не вбачається наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, клопотання не підтримали, чим не довели наявність підстав для тимчасового доступу, передбачених ч.5 ст.163 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.

Неявка слідчого та прокурора є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини, передбачені ч.5 ст.163 КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про надання тимчасового доступу до речей документів, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того, дослідивши подане клопотання, слідчим суддею встановлено відсутність постанови про призначення групи слідчих та групи прокурорів.

Відповідно до ч.1 ст.37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відповідно до ч.2 ст.37 КПК України, прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.1 ст.110 КПК, всі рішення прокурора є процесуальними рішеннями, а згідно з вимогами ч.3 цієї ж статті рішення прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до ч.6 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Таким чином, рішення керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурора чи групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні є процесуальним і має бути винесено у формі постанови.
Кримінальний процесуальний закон не містить вимоги про те, що постанова керівника відповідного органу прокуратури про визначення прокурора чи групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в обов`язковому порядку має бути надана суду.
У матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про призначення групи прокурорів.
Згідно з положеннями ч.2 ст.92 КПК обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладено на сторону, що їх подає, а відповідно до ст.94 КПК обов`язок оцінки доказів з точки зору їх допустимості покладено на суд.
Виходячи з положень ч.1 ст.37, ч.2 ст.37, ч.ч.1,3,6 ст.110 КПК, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст.36 КПК, у кримінальному провадженні, є обов`язковою.
Не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням з повноваженнями, передбаченими ст.36 КПК, і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за відсутності відповідного процесуального рішення керівника органу прокуратури.
Зазначена правова позиція викладена в рішенні ВС колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 17.12.2019, справа №235/6337/18 провадження №51-2641км19.

Крім того, Об`єднана палата дійшла висновку, що за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021, справа №754/7061/15 , провадження №51-4584 кмо 18.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що в доданих матеріалах відсутні допустимі джерела, які можуть свідчити про фактичні дані, а не припущення щодо вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слід дійти висновку про відсутність, передбачених кримінальним процесуальним кодексом підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст.132, 159-166 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :

08.09.2021