Справа №523/2505/22
Провадження №1-кс/523/838/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № 0000983 від 31.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, невстановлена особа вчинила дії, направлені на розповсюдження на території України творів, зображень або інших предметів порнографічного характеру.
Слідчим відділенням Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000983 від 31.12.2021, дії невстановленої особи кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, за кваліфікуючою ознакою: несанкціоновані збут або розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації'.
18.02.2022 на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду в місті Одесі ОСОБА_1 проведено обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку виявлено, вилучено та опечатано до номерного полімерного сейф- пакету НП № INZ2106241:
мобільний телефон марки «Redmi» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 ;
картка ПриватБанку № НОМЕР_4 ;
Утримувач сімкартки ТОВ «лайфселл» НОМЕР_5 .
19.02.2022 слідчим СВ Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 винесено постанову про визнання в якості речових доказів вилученого в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчим не доведено необхідність арешту майна, визначеного у клопотанні та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: мобільного телефон марки «Redmi» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 ; картки ПриватБанку № НОМЕР_4 ; утримувача сімкартки ТОВ «лайфселл» НОМЕР_5 , в матеріалах кримінального провадження за № 0000983 від 31.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1