Справа 688/1280/21
№ 1-кп/688/16/22
Вирок
Іменем України
23 лютого 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000048 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магнітогорськ Челябінської області Російської Федерації, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, особи з інвалідністю 2 групи, учасника бойових дій, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4

05 лютого 2021 року близько 07 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Renault 19», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю біля 40,7-49,6 км/год по вул. Українська, біля будинку №67а в м. Шепетівка, в напрямку вул. Степана Бандери в м. Шепетівка, зі сторони вул. Залізнична в м. Шепетівка, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правила дорожнього руху), не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину дороги зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, поза межами пішохідного переходу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія автомобіля «Renault 19» ОСОБА_4 , пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закриті переломи обох кісток (великогомілкової та малогомілкової) правої гомілки із саднами на поверхні правої гомілки, закриті переломи обох кісток (великогомілкової та малогомілкової) лівої гомілки, садна правої кисті, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Невиконання ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 2.3(б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, згідно яких дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди - перебуває в прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали - спричиненням ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

2. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не визнав. Суду дав показання, що близько 7 години 05.02.2021 керував автомобілем «Рено 19". Рухався по вул. Українській, по дорозі, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, у напрямку вул. Степана Бандери зі швидкістю близько 40 км/год, працювало штучне освітлення. Раптово близько 1 м перед його автомобілем з`явився потерпілий, якого він до цього моменту не бачив. Потерпілий стояв посередині його смуги, обличчям до нього та сміявся. Щоб запобігти наїзду, він зменшив швидкість та вивернув кермо ліворуч, а потерпілий в цей час пригнув на автомобіль, зачепивши рукою лобове скло та його відкинуло на 4-5 м від автомобіля. Вийшовши з автомобіля він підійшов до потерпілого, який лежав на правому боці і кричав, тримаючись за ліву ногу, та запитав у нього чому він пригнув на його автомобіль. Внаслідок аварії у нього розбите лобове скло з боку пасажира, близько 20 см, інших механічних пошкоджень ні до, ні після аварії на транспортному засобі не було. Зазначив, що потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння та поводив себе неадекватно. Люди на зупинці повідомили йому, що потерпілий вискочив із-за вантажного буса, який їхав назустріч. Відстань між місцем зіткнення та пішохідним переходом становила 26 м. Потерпілий переходив дорогу у невстановленому місці та мав би бачити автомобіль обвинуваченого. Цивільний позов не визнав. Просив виправдати його у зв`язку з тим, що він не вчиняв наїзд на потерпілого, а причиною аварії стало грубе порушення правил дорожнього руху самим пішоходом.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Незважаючи на показання обвинуваченого, не визнання ним вини, його винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який дав суду показання, що 05.02.2021 близько 7 год. він вийшов з дому по вул. Українська, 106А на роботу і переходив дорогу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, поза межами пішохідного переходу. Рухався середнім темпом. Опадів не було, асфальт сухий, видимість добра в обох напрямках близько 500 м. Автомобіль обвинуваченого чи світло фар не бачив, звуку гальмування не чув, інших транспортних засобів теж не було. Майже перейшов дорогу. Як сталася аварія не зрозумів, отямився, коли вже лежав на дорозі. Удар відбувся в праву ногу. Поліщук до нього не підходив, розмовляв по телефону, відміняв виклик таксі. Коли лежав на дорозі, то бачив на відстані 3-4 м від себе автомобіль. Внаслідок наїзду отримав переломи обох ніг, на лівій нозі проводили оперативне втручання та встановили імплантат, на праву ногу наклали гіпс, перебував на стаціонарному лікуванні з 05.02. по 22.02.2021, протягом 5 місяців не пересувався, на даний час перебуває на амбулаторному лікуванні та потребує довготривалої реабілітації. Після операції до нього приходив обвинувачений з претензіями, що він пошкодив транспортний засіб вибив лобове скло, погнув капот, вибачень не просив, шкоду не відшкодував. Цивільний позов підтримав, пояснивши, що через травму не може працювати та утримувати себе та сім`ю, втратив дохід, погіршився стан його здоров`я, порушився нормальний ритм його життя;
- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що вона 05.02.2021 близько 07 год йшла на роботу по вул. Українська в напрямку вул. Степана Бандери по стороні церкви та стала очевидцем ДТП. Бачила як повз неї швидко проїхав автомобіль зеленого кольору іноземного виробництва. Бачила чоловіка, який в пришвидшеному темпі переходив дорогу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, навскіс, поза межами пішохідного переходу та майже її перейшов. На відстані 3-х метрів від неї почула звук удару та побачила, як чоловік перелетів через цей автомобіль. Вона відразу підійшла до того чоловіка та зі свого мобільного телефону викликала швидку допомогу. Звук гальм не чула. Потерпілий лежав на лівому боці, на відстані 1-2 м від тротуару, був дезорієнтований, хотів встати, але вона порекомендувала цього не робити. Бачила, що водій автомобіля підійшов до потерпілого з криком «Куди ти йдеш! Ти, що не бачиш пішохідного переходу?!» Освітлення було добре, погодні умови добрі;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що в лютому 2021 року прийшов на місце аварії, коли його дядька ОСОБА_7 забирали до лікарні. Бачив автомобіль Рено з розбитим лобовим склом «велика сітка», водія та працівників поліції. За дорученням свого дядька ОСОБА_7 , який потрапив в аварію, за його кошти придбав для нього металеву конструкцію для операції на нозі. Квитанція на його прізвище, оскільки в банку перераховують кошти лише за паспортом;
- даними протоколу огляду місця ДТП з план-схемою та фото-таблицями до нього від 05.02.2021, згідно яких зафіксоване місце зіткнення проїзна частина дороги поза межами пішохідного переходу біля будинку №67а в м. Шепетівка, в напрямку вул. Степана Бандери в м. Шепетівка, зі сторони вул. Залізнична в м. Шепетівка; місце розташування інформаційно-вказівних дорожніх знаків «пішохідний перехід»; дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра»; розташування автомобіля марки «Renault 19», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зеленого кольору на дорожньому полотні в напрямку вул. Степана Бандери, за 26.6 метрів від дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра»; механічні пошкодження передньої частини автомобіля «Renault 19» у вигляді розбитого лобового скла з правого пасажирського боку, пошкодження переднього бамперу з правого боку; сліди гальмування від правого заднього колеса 11,9 м, від лівого 12,6 м; ширина дороги 12,8 м, на відстані 7,4 м від автомобіля знаходиться поворот праворуч до будинку АДРЕСА_2 , асфальтобетоне покриття без пошкоджень в сухому стані;

- даними протоколу огляду речового доказу з фото-таблицями до нього від 29.03.2021, згідно якого в автомобілі «Renault 19», д.р.н. НОМЕР_1 наявні такі механічні пошкодження: розбите лобове скло з боку пасажира із вдавленням всередину, подряпина довжиною біля 10 см на металевій кришці капоту біля лобового скла, під лівою фарою на пластиковому бампері встановлений пластиковий ліхтар, який на момент огляду зламаний посередині;

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/123-21/886-ІТ від 25.03.2021, з якого слідує, що на момент огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «Renault 19», д.р.н. НОМЕР_1 перебували в справному стані;

- даними висновку судово-медичного експерта №90 від 30.03.2021, з якого слідує, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: закриті переломи обох кісток (великогомілкової та малогомілкової) правої гомілки із саднами на поверхні правої гомілки, закриті переломи обох кісток (великогомілкової та малогомілкової) лівої гомілки, садна правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаюча частина легкового автомобіля, що рухався, з послідуючим відкиданням тіла і його падінням на дорогу, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров?я. В момент первинного контакту автомобіля, що рухався з тілом ОСОБА_7 , останній міг знаходитися в русі та перебувати у вертикальному положенні, або близькому до нього, оберненим правою половиною свого тіла до травмуючих частин автомобіля;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з план-схемою та фото таблицями до нього від 26.03.2021, за участю потерпілого ОСОБА_7 , з якого слідує, що він за допомогою статиста показав, як 05.02.2021 перетинав дорогу по вул. Українська в м. Шепетівка поза пішохідним переходом. Також показав на місце наїзду на відстані 8,1 м від краю дороги та 26.6 м від пішохідного переходу. Рухаючись у тому ж темпі, що і 05.02.2021, відстань 8,1 м він подолав зі швидкістю 4,06 с;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з план-схемою та фото таблицями до нього від 26.03.2021, за участю свідка ОСОБА_4 , з якого слідує, що він показав, як 05.02.2021 керував автомобілем марки «Renault 19», за умови руху автомобіля зі швидкістю 30 км/год, на відстані 33,32 м до місця наїзду потерпілого видно; показав як був розташований його автомобіль в момент наїзду;

- даними довідки Хмельницького обласного центру з гідрометеорології від 05.03.2021, відповідно до якої 05.02.2021 в м. Шепетівка були задовільні погодні умови, без опадів;

- даними висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/123-21/1964-ІТ від 31.03.2021, з якого слідує, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля Renault 19» рухався зі швидкістю 40,7-49,6 м; повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 11.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. В умовах даної пригоди відстань від автомобіля до виникнення небезпеки для руху в момент виходу пішохода на проїзну частину становить 45,1-55,4 м. В заданій дорожній ситуації згідно проведених розрахунків водій автомобіля мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля до місця наїзду на пішоходатобто шляхом виконання п. 12.3 ПДР України.

Враховуючи те, що судова автотехнічна експертиза проводилася кваліфікованим фахівцем в цій галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає.

Такі висновки експерта узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження та з іншими матеріалами справи, підтверджують показання потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , які є послідовними та переконливими.

Враховуючи те, що судово-медична експертиза проводилася кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, в тому числі медична документація потерпілого, то підстав для сумнівів у достовірності даного висновку, зокрема, у визначенні ступеня тяжкості тілесного ушкодження потерпілого, строків давності утворення тілесних ушкоджень та механізму їх утворення, суд не вбачає.

Висновок експерта належним чином обґрунтований та повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, містить вичерпні відповіді на порушені перед ним питання, чітко викладений і має конкретний характер.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником суду не надано.

Допитаний свідок ОСОБА_10 дав суду показання, що працює фельдшером швидкої допомоги та усіх випадків свого виїзду не пам?ятає. Випадок з обвинуваченим не виключення. Зазначив, що усе зазначає у карті виїзду. Вказані показання як не підтверджують, так і не спростовують винність ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху за встановлених обставин, а тому судом до уваги не беруться.

Суд відхиляє показання обвинуваченого про те, що потерпілий не переходив дорогу, а стояв посеред дороги обличчям до автомобіля з наміром пригнути на нього, та що контакту між автомобілем та ногами потерпілого не було, а він лише рукою трохи пошкодив його лобове скло, оскільки такі показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , у якого відсутні підстави обмовляти обвинуваченого та який попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, під присягою дав суду послідовні показання, що перетинав дорогу в одному темпі та відчув удар від автомобіля, що рухався;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим, під час якого він давав аналогічні показання;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка підтвердила, що була очевидцем даної ДТП, бачила пішохода, який рухався, а не стояв; бачила як чоловік перелетів через цей автомобіль та лежав на лівому боці;

- даними протоколу огляду речового доказу з фото-таблицями до нього від 29.03.2021, згідно якого в автомобілі, яким керував обвинувачений наявні характерні для наїзду на пішохода механічні пошкодження, зокрема, розбите лобове скло із вдавленням всередину, подряпина на металевій кришці капоту біля лобового скла;

- даними протоколу огляду місця ДТП з фото таблицями від 05.02.2021, де зафіксовані аналогічні характерні для наїзду на пішохода механічні пошкодження, що і під час огляду речового доказу від 29.03.2021, в т.ч. розбите лобове скло із вдавленням всередину з боку пасажира;

- даними висновку судово-медичного експерта №90 від 30.03.2021 про кількість і характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаюча частини легкового автомобіля, що рухався, з послідуючим відкиданням тіла і його падінням на дорогу.

Щодо доводів обвинуваченого про те, що свідка ОСОБА_8 не було на місці ДТП, то вони, крім показань самого свідка, об`єктивно спростовуються рапортом від 05.02.2021 (а.п. 20), згідно якого виклик бригади екстреної швидкої допомоги був здійснений саме з номеру мобільного телефону ОСОБА_8 .

Суд також вважає, що обвинувачений умисно спотворює показання свідка ОСОБА_8 під час судового розгляду, посилаючись на те, що свідок вказала на те, що вона не бачила обвинуваченого. Так, вказаний свідок ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, під присягою вказала суду на те, що бачила обвинуваченого, його автомобіль та потерпілого, момент скоєння ДТП, а також була очевидцем розмови між обвинуваченим і потерпілим.

Суд також відхиляє твердження сторони захисту про те, що протиправність дій потерпілого пішохода виключає винуватість обвинуваченого. Той факт, що внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху потерпілий створив небезпеку для дорожнього руху, не викликає сумніву. Однак незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, ОСОБА_11 як водій зобов`язаний був виконати вимогу пункту 12.3 Правил і негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Таким чином, той факт, що небезпеку для руху, а саме перебування пішохода на проїзній частині дороги, створено внаслідок власної протиправної поведінки пішохода, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту Правил.

Із фактичних обставин цього кримінального провадження встановлено, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень був породжений конкретними діями обвинуваченого, який порушив правила дорожнього руху, що свідчить про наявність однієї з обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину - причинного зв`язку між порушенням правил безпеки дорожнього руху і зазначеними наслідками.
Будь-яких об`єктивних даних того, що ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння та мав намір пригнути на автомобіль під керуванням обвинуваченого, матеріали справи не містять, а навпаки у справі наявний результат токсикологічного дослідження потерпілого від 23.02.2021 про відсутність в його крові та сечі алкоголю.
Таким чином, порушення вимог п.п. 4.7, 4.8 ПДР самим потерпілим не виключає винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки останній зобов`язаний був виконувати, зокрема, вимоги п. 12.3 ПДР і за умов такого дотримання міг уникнути наїзду на потерпілого ОСОБА_7 .
Інші доводи сторони захисту висновки суду не спростовують, а розцінюються як спосіб уникнути від кримінальної відповідальності.
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

4. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
ОСОБА_4 пенсіонер, є особою з інвалідністю 2 групи довічно, учасник бойових дій, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, є головою ГО Шепетівська міська організація Асоціація «Співдружність», якою характеризується позитивно, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин з необережності, в стані алкогольного сп?яніння не перебував, шкоду не відшкодував. Згідно з досудовою доповіддю про обвинуваченого від15.07.2021 ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як низькі.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним нетяжким, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на викладене та враховуючи вік обвинуваченого, стан його здоров`я, майновий стан, наслідки, що настали, а також характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, відсутність щирого каяття, невжиття заходів з відшкодування шкоди протягом тривалого часу, думку потерпілого щодо суворого покарання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, а з врахуванням грубого порушення правил дорожнього руху самим потерпілим у мінімальному розмірі. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
6. Розгляд цивільного позову.
У справі заявлений цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , МТСБУ про відшкодування майнової шкоди, завданої здоров`ю у сумі 32 895,82 грн, моральної шкоди в сумі 300 000 грн.

Вирішуючи цивільний позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_12 на момент вчинення ДТП застрахована не була.

Згідно з п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» 18 л/днів у період з 05.02.2021 по 23.02.2021, а після цього тривалий час перебував на амбулаторному (близько 8 місяців) та домашньому лікуванні.
Документально підтверджені витрати на лікування ОСОБА_7 , в т.ч., що пов`язані безпосередньо з лікуванням, так із супутніми витратами на лікування та реабілітацію, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів, в межах позовних вимог, становлять 32 895,82 грн (оригінали чеків від 05.02.2021 на суму 901,55 грн, від 06.02.2021 на суми 750,40 грн, 400,91 грн, 92,99 грн, від 07.02.2021 на суми 22,10 грн, 151, 20 грн, 362,90 грн, 186,60 грн, від 08.02.2021 178,25 грн, 625,10 грн, від 09.02.2021 на суми 60,16 грн, 139,50 грн, 31,80 грн, 8 грн, 35,90 грн, 42,16 грн, 69,80 грн, 627,60 грн, від 10.02.2021 1781,30 грн, 185,98 грн, 844 грн, 113,60 грн, 584,70 грн, 84,52 грн, від 11.02.2021 1408,70 грн, 56,10 грн, 482,50 грн, від 12.02.2021 716,50 грн, 142,50 грн, від 13.02.2021 95 грн, 193 грн, від 14.02.2021 536,10 грн, від 15.02.2021 483,30 грн, 49 грн, від 16.02.2021 184,80 грн, 255,10 грн, 242,10 грн, від 17.02.2021 69,40 грн, 162,20 грн, 18.02.2021 на суму 20,80 грн, від 20.02.2021 271,70 грн, рахунок-фактура від 12.02.2021 та оригінал квитанції від 12.02.2021 про оплату 19 300 грн за набір металоконструкції для остеосинтезу діафізу гомілкової кістки).
Період придбання ліків та медичних препаратів, зазначених у фіскальних чеках, співпадають з періодом проходження лікування потерпілим. Перелік ліків відповідає призначенням лікарів, які були придбані потерпілим під час проходження лікування травм, отриманих ним внаслідок злочину.
Оскільки потерпілий був обмежений у вільному переміщенні, пересуванні та потребував сторонньої допомоги, оплату за хірургічний набір у сумі 19 300 грн за його дорученням здійснив його родич ОСОБА_9 , що підтвердили потерпілий та допитаний як свідок ОСОБА_9 , а тому рахунок-фактура від 12.02.2021 та квитанція від 12.02.2021 про оплату 19 300 грн за набір металоконструкції для остеосинтезу діафізу гомілкової кістки суд визнає належними доказами в обґрунтування позовних вимог.
Зазначені кошти підлягають стягненню з МТСБУ, оскільки винна особа ОСОБА_11 на дату скоєння ДТП не мав чинного договору обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Щодо ненадання потерпілим заяви про виплату страхового відшкодування до МТСБУ, що, на думку представника МТСБУ, є підставою для відмови у позові, суд зазначає таке.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 р. у справі №465/4621/16 встановлено, що положення ч. 1 ст. 128 КПК України щодо можливості пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні, зокрема, до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за завдану шкоду, треба розуміти як можливість пред`явлення зазначеного позову до будь-якої особи (фізичної або юридичної), яка за законом виконує обов`язок з відшкодування шкоди, завданої підозрюваним (обвинуваченим чи неосудною особою), як це має місце у випадку з МТСБУ у справі, що розглядається.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що цивільний позов може бути пред`явлено в межах кримінального провадження до МТСБУ як до цивільного відповідача, оскільки його зобов`язання витікають із положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Пред`явлення цивільного позову до страховика у кримінальному провадженні є можливим без попереднього звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 261 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону. - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкоджень здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи те, що до ОСОБА_4 норми п.п. «г» і «ґ» пункту 41.1 та п.п. «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону не застосовуються, то підстави для відшкодування моральної шкоди МТСБУ для потерпілого відсутні, а є підстави для стягнення моральної шкоди лише з винної особи згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні 18 л/днів, що потребувало значних сил для перенесення фізичного болю та душевних страждань, зокрема, у зв`язку із встановленням металевої конструкції та накладання гіпсу, переніс емоційний дискомфорт, пов`язаний з проблемами, які заважають пересуватися у зв`язку з переломами обох ніг, йому протипоказане фізичне навантаження, не працює, вимушено втратив соціальні зв`язки з оточуючими, що безумовно призвело до зміни його звичного способу життя та викликало додаткові витрати матеріального характеру.

Згідно зі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня винуватості особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до положень ч. 2 ст.1193 ЦК, якою регламентовано, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
У цьому кримінальному провадженні встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 рухався у невстановленому місці поза пішохідним переходом, що вказує на те, що його груба необережність сприяла виникненню завданої йому шкоди.
Виходячи зі ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_7 , їх наслідків, тривалості його лікування, глибини і тривалості його фізичних та душевних страждань, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, ступінь впливу наслідків отриманих травм на працездатність потерпілого, терміну тривалості лікування до повного одужання та відновлення стану здоров`я, принципів розумності та справедливості і того, що моральна шкода не є способом збагачення, враховуючи грубу необережність потерпілого, який порушив правила дорожнього руху, чим сприяв виникненню шкоди, суд дійшов висновку на відшкодування моральної шкоди стягнути з винного ОСОБА_11 75 000 грн.
Враховуючи конкретні обставини справи вказана сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілого є достатньою сатисфакцією.
7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на автомобіль «Renault 19», д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, 8) на користь ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 32 895 (тридцять дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн 82 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн.

В решті позову відмовити.

Речовий доказ: автомобіль «Renault 19», д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 та зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту повернути власнику (належному володільцю), скасувавши арешт на нього, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 08.02.2021.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз у сумі 2615,20грн у дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга пода ється через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_14