Справа № 487/5684/21
Провадження № 1-кс/487/5413/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову від 29.09.2020 року слідчого другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000129 від 13.05.2020 року-

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 року до слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 29.09.2020 року слідчого другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000129 від 13.05.2020 року.

У своїй скарзі скаржник посилається на те, що 29.09.2020року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000129 від 13.05.2020 року у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вважає, що дана постанова є передчасною, оскільки не були допитані особи, на яких він вказав у своємі допиті в якості потерпілого та слідчим не були проведенні всі необхідні слідчі дії, а тому просив її скасувати.

У судове засідання , особа, за скаргою якої здійснюється судове провадження ОСОБА_3 та його представник не з`явились. В заяві просили розглядати скаргу без їх участі та задовільнити її.

Представник слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві в судове засідання не з`явився.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження та представника Другого слідчого відділу СУ Територіального бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000129 від 13.05.2020 року, слідчий суддя прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м.Миколаєві до ЄРДР внесено відомості та розпочато кримінальне провадження № 0000129 від 13.05.2020 за ч.1 ст.365 КК України, на підставі заяви ОСОБА_5 .

Проведення досудового розслідування було доручено слідчому другого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєв ОСОБА_4 ..

В подальшому 29.09.2020року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000129 від 13.05.2020 року у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Підставою винесення зазначеної вище постанови стало те, що слідчий встановив, що під час досудового розслідування не встановлено та не здобуто доказів достатніх для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки слідчим не були проведені всі необхідні слідчі дії, не допитано осіб, на яких вказав скаржник в протоколі його допиту та в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, закриваючи кримінальне провадження, слідчий посилався лише на покази потерпілого.

Між тим, слідчим не допитано осіб, на яких вказує потерпілий у своїй заяві про вчинення злочину та в протоколі допиту в якості потерпілого, не дослідив інформацію, на яку отримав тимчасовий доступ, не розкрив суть матеріалів, до яких здійснено тимчасовий доступ та не вказує , які відомості він дослідив , та чи мають вони доказове значення для кримінального провадження.

Крім того, як встановлено слідчим суддею ініціатором внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР був ОСОБА_3 , але на його доводи слідчий увагу не звернув, не проаналізував та не здійснив правового висновку, який повинен бути зазначений в остаточному процесуальному рішенні в цьому провадженні. Зокрема, повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка доказів, наданих заявником під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність чи відсутність умислу в діях ймовірних винних осіб, чого слідчим не було зроблено.
Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, винесено постанову, яка є передчасною, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 29.09.2020 року слідчого другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000129 від 13.05.2020 року-- задовольнити.

Постанову від 29.09.2020 року слідчого другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000129 від 13.05.2020 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1