У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0001347 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2021 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Ухвалено строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обчислювати з 03 червня 2021 року.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 41 895 грн 33 к.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 100 доларів США, що на день постановлення вироку за офіційними даними НБУ становить 2 734 грн 49 к, на відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Вирішено питання речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає вирок занадто суворим, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, він не визнав та заперечував, що нападав на потерпілу.

Пояснює, що 02.09.2020 він був безпідставно затриманий працівниками поліції, де у відділку поліції у нього були відібрані зразки для експертизи. Зазначає, що через тиждень працівники поліції знайшли сумку, яка деякий час була в їх розпорядженні. Вважає, що у поліцейських була можливість сфальсифікувати відносно нього докази, шляхом нанесення на сумку та паспорт потерпілої його слідів. Звертає увагу, що згадану сумку знайшла свідок ОСОБА_9 , з її сином свідком ОСОБА_10 , яка погрожувала йому. Вважає, що сумнівність та невідповідність даного доказу підтверджується тим, що доступ до сумки був відкритий. На думку обвинуваченого, не всі з досліджених судом доказів відповідають вимогам законодавства, та не можуть бути використані як докази доведеності його вини у вчиненні злочину, оскільки отримані незаконним шляхом.

Зазначає, що суд послався як на доказ обвинувачення, на показання свідка ОСОБА_11 , з якою він спільно проживав, як на показаннями з чужих слів, що на думку обвинуваченого, є сумнівним.

Вважає, що всупереч вимогам ст. 370 КПК України, під час розгляду справи суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового слідства, належним чином не дослідив докази та не навів мотиви прийнятого рішення.

Зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, не врахував дані про його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, є молодою особою, на обліках не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки, працював.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

31 серпня 2020 року, приблизно о 22:10 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №33 по вул. Океанівській в м. Миколаєві, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , та за раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на заволодіння її майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, напав на ОСОБА_8 , для подолання опору якої ОСОБА_5 , обома руками здавив шию ОСОБА_8 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у виді перелому тіла під`язикової кістки та здавлення м`яких тканин шиї, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також наніс удар в ділянку лівого плеча, від чого у потерпілої виникли тілесні ушкодження у вигляді садна лівого плеча, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень, внаслідок здавлення шиї, потерпіла ОСОБА_8 втратила свідомість, а обвинувачений ОСОБА_5 заволодів належним ОСОБА_8 майном, завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 19 318 грн. 99 к.

Судом першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винними у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 отримав повідомлення про дату та час розгляду справи 19.07.2021, про що свідчить розписка, яка надійшла на адресу суду. Заяву про бажання брати участь при апеляційному розгляді обвинувачений не подавав. Участь у судовому засіданні обвинуваченого не обов`язкова. За такого, справу було розглянуто без участі ОСОБА_5 , але за участю його захисника.

Захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 вважав вирок суду законним та обґрунтованим. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Потерпіла ОСОБА_8 надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим в суді доказам.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину, не є слушними, з огляду на таке.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, не визнав та відмовився давати показання.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, його вина підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні.

Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.08.2020, ОСОБА_8 повідомила, що 31.08.2020 приблизно о 22.10 годині невідома особа, знаходячись біля будинку №33 по вул. Океанівській в м. Миколаєві, із застосуванням насильства, відкрито заволоділа належним їй майном (а.с. 68 т. 1).

В суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_8 підтвердила обставини, які викладені у поданій нею заяві до поліції. Пояснила, що 31.08.2020 на вул. Соборній в м. Миколаєві придбала в обмінному пункті валют 100 доларів США, потім з подругою знаходилася на вул. Декабристів, звідки о 21.20 годині виїхала до Корабельного району на маршрутному таксі. Вийшла на зупинці по вул. Океанівська приблизно о 21.40 годині та направлялася додому. По дорозі слухала музику через безпровідні навушники.
На лівій руці в районі ліктьового згибу тримала сумочку, в якій знаходилися її телефон марки Iphone Xs Max 10, дві пари ключів від квартир, 100 доларів США, її банківська картка та паспорт (ID картка), сонцезахисні окуляри, помада, антисептик і маска. Рухаючись повільно через незручне взуття, прямувала стежкою навпроти магазину з назвою 1001 дрібниць, коли відчула як ззаду хтось обома руками стиснув з силою її шию. Опору вона не чинила, розгубилася, лише відвела руку назад, та відчула, що на нападнику одяг з трикотажної тканини, але самого нападника не бачила. Від стискання шиї втратила свідомість, а коли прийшла до тями, то лежала на землі без взуття, сумки поруч не було. Підвелася та побігла в бік свого дому, від перенесеного стресу плакала. По дорозі біля ринку по вул. Самойловича їй назустріч йшли невідома жінка з сином та собакою, до яких вона підбігла, повідомила про напад на неї. Жінка стала телефонувати до поліції, а молодий чоловік направився з нею та собакою до місця нападу, де залишилися її взуття та на землі інші речі, які знаходились в її сумці, зокрема: окуляри, картка банківська, помада, ключі, один навушник, який злетів з неї, футляр від навушників та антисептик. Вона зібрала ці речі та тримала їх в руках, і в цей час прибули працівники поліції. У наданий ними пакет вона склала вказані речі та передала слідчому із заявою. Сумка, телефон та грошові кошти в сумі 100 доларів США зникли.

Ці пояснення потерпілої ОСОБА_8 на підтвердження часу місця та способу заволодіння її майном узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а також відеозаписами, які були оглянуті в судовому засіданні суду першої інстанції.

Так, згідно рапорту працівника Управління патрульної охорони в Миколаївській області, 31.08.2020 о 22.15 годині надійшло повідомлення зі служби 102, згідно якого, біля магазину 1001 дрібниць до заявниці підбігла потерпіла та прохала викликати працівників поліції, повідомивши, що на неї ззаду напав невідомий, душив, забрав сумку, в якій зберігались ключі, телефон Айфон 10, гроші. Дівчина повідомила також, що втратила свідомість, коли прийшла до тями, побігла до людей (а.с. 67 т. 1).

Як слідує з даних протоколу огляду місця події від 31.08.2020, проведеного з 22.35 год. до 23.10 год., з пояснень ОСОБА_8 зафіксовано місце здійсненого відносно неї нападу, зокрема, ділянка місцевості біля будинку №33 по вул. Океанівській в м. Миколаєві, та додано фототаблицю вказаної місцевості (а.с. 69 т. 1).

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_8 , останньою видано належні їй та зібрані нею у місці нападу речі, що зберігалися в її сумці, зокрема: банківську картку, навушники до телефону, сонцезахисні окуляри, дві зв`язки ключів, гігієнічну помаду, пластиковий прозорий флакон з антисептиком, ланцюжок з кулоном.
Дані предмети відповідно до протоколу від 01.09.2020 оглянуто, та постановою слідчого визнано речовими доказами і під розписку передано потерпілій ОСОБА_8 (а.с. 74 80 т. 1).

Місце вчинення відносно потерпілої нападу також підтверджується відеозаписом камер відеоспостереження з будівлі приватної стоматології, розташованої по вул. Самойловича, 31 в м. Миколаєві, виданого працівникам поліції на підставі заяви ОСОБА_12 від 07.09.2020.

Відповідно до протоколу огляду даного відеозапису, на якому мається два відеофайли з записом за 31.08.2020 з початком відліку о 21:11:45 годині, зафіксовано худорляву жінку, одягнуту в чорні короткі шорти, кофту з довгим рукавом, босоніж, речі при ній відсутні. На другому відеозапису, за обліком часу з 21:15:17 годині з`являється та ж сама жінка, поруч з якою прямує худорлявий чоловік, утримуючи на повідку собаку.

Зміст даного відеозапису безпосередньо досліджений під час розгляду справи в суді першої інстанції, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала себе та хлопця із собакою, і жінку, яка йшла позаду них, пояснивши, що саме до цих осіб вона звернулася по допомогу після нападу, та з якими повернулася на місце пригоди. Даний запис фіксує місце, розташоване в безпосередній близькості від місця нападу на неї.

Щодо часу запису, який на даному відео відрізняється від даних рапорту щодо надходження повідомлення про напад на одну годину, то прокурор в судовому засіданні посилався на відхилення цього часу через неналаштування відеокамери після переведення часу, у зв`язку з переходом на весняно-літній період, та в дійсності зафіксовані події не о 21 годині, а о 22 годині, що також підтверджується даними рапорту працівника поліції про надходження повідомлення на службу 102.

Окрім того, факт нападу на потерпілу ОСОБА_8 підтверджується її поясненнями в судовому засіданні в суді першої інстанції, з яких вбачається, що наступного дня після нападу її самопочуття погіршилося, боліло горло, шия та щелепа, у зв`язку з чим вона звернулася до лікарні. Коли за направленням лікаря зробила відповідні обстеження, то виявилося ушкодження у вигляді перелому під`язикової кістки, також зафіксована садна на плечі. У зв`язку з виявленими тілесними ушкодженнями лікарем здійснено повідомлення на службу 102 та в подальшому дані медичні документи були надані слідчому та за його направленням вона пройшла медичну експертизу.

Згідно висновку експерта №1127 від 09.10.2020, у потерпілої ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла під`язикової кістки, здавлення м`яких тканин шиї, садни лівого плеча, які утворилися від дії тупих твердих предметів (а. с. 108-110 т. 1).
Також в ході судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким було відомо про обставини нападу 31.08.2020 на потерпілу ОСОБА_8 .

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_13 пояснила, що підтримувала із обвинуваченим ОСОБА_5 близькі стосунки, а з липня 2020 року поведінка обвинуваченого до неї змінилася, він став наносити їй тілесні ушкодження, вчиняв на неї психологічний тиск погрозами та своєю поведінкою, через що вона боялася не підкорятися йому та вчиняти дії всупереч його волі. 31.08.2020 вона проживала з ОСОБА_5 в квартирі своєї матері в АДРЕСА_3 . О пізній годині, ОСОБА_5 , якого на той час вдома не було, зателефонував їй та вимагав вийти йому назустріч, проте вона вийти відмовилася. Приблизно о 23:00 годині ОСОБА_5 прийшов додому збуджений та розповів, що пограбував дівчину, яку душив, а коли та втратила свідомість, забрав у неї сумочку, в якій виявив телефон моделі Айфон 10 та 100 доларів США. Сумочку викинув на дах гаражу, а телефон кинув у смітник у дворі їх будинку, 100 доларів вимагав обміняти наступного дня. Сам цього робити не хотів, щоб не бути зафіксованим на камерах відеоспостереження обмінного пункту. Вказала, що через декілька хвилин вони вийшли на вулицю, щоб пошкодити викинутий ОСОБА_5 у смітник телефон, аби завадити відстежуванню місця його знаходження, але біля сміттєвої корзини побачили працівників поліції, які оглядали його, тому забрати телефон не встигли, обминули їх та пішли далі.

Зазначені пояснення свідка ОСОБА_10 підтверджуються протоколом огляду місця події від 31.08.2020, проведеного з 23.35 год. до 00.00 год., згідно якого оглянуто ділянку місцевості, розташовану навпроти будинку АДРЕСА_4 , на якій встановлено металеву урну. У вказаній урні виявлено мобільний телефон марки Iphone білого кольору в прозорому силіконовому чохлі, що поміщений до спецпакету №ЕХРО250053. До протоколу додано фототаблицю із зображенням місцевості та виявленого майна (а.с. 72 т. 1).

Про обставини виявлення даного майна в судовому засіданні пояснила потерпіла ОСОБА_8 . Зокрема, як слідує з показань потерпілої, працівникам поліції вона повідомила, що може відстежити місце знаходження її телефону по геолокації. З телефону працівників поліції вона зайшла до відповідної програми у мережі Інтернет та спільно на патрульному автомобілі вони направилися до місця знаходження телефону, згідно даних сайту з відстеження телефону. За картою відстеження прибули до кафе Класік, неподалік від Палацу культури по пр. Богоявленському. Точне місце розташування програма не показує, тому вона залишилася в патрульному автомобілі, а працівники поліції оглядали місцевість та виявили її телефон в смітнику біля лавки, який помістили до спецпакету.

Згідно з протоколом огляду предмету від 11.09.2020, вище вказаний телефон у силіконовому чохлі був оглянутий у присутності потерпілої ОСОБА_8 , за даними якої введено пін-код, після чого телефон розблоковано (а.с. 128 т. 1). До протоколу долучено фототаблицю зображення оглянутих мобільного телефону та наявної в ньому сім-карти оператора мобільного зв`язку Водафон.

Того ж дня, згідно з протоколами відібрання зразків для експертизи від 11.09.2020, у потерпілої ОСОБА_8 відібрано зразки папілярних узорів та букального епітелію (а.с. 134 т. 1).

Як слідує з висновку експерта №989 від 07.09.2020, на чохлі та мобільному телефоні виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними. При цьому, генетичні ознаки клітин, що домінують серед змішаних належать невстановленій особі жіночої статі (а.с. 92-102 т. 1).

За даними висновку експерта №1063 від 02.10.2020, при порівнянні даних зразків зі зразками генетичних клітин, виявлених на мобільному телефоні марки Iphone 10 Xs Max та прозорому силіконовому чохлі, дослідженими згідно з наведеним вище висновком експерта №989 від 07.09.2020, генетичні ознаки клітин з ядрами, що домінують серед змішаних генетичних ознак на чохлі та мобільному телефоні збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 (а.с. 140 т. 1).

Окрім того, факт вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема викрадення у потерпілої 100 доларів США, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , які вона надала в суді першої інстанції, згідно яких наступного дня після нападу, вона з ОСОБА_5 поїхали до обмінного пункту, розташованого по АДРЕСА_1 , де на вимогу ОСОБА_5 вона обміняла 100 доларів США, отримавши приблизно 2700 грн, а він в цей час чекав її на вулиці біля цього ж пункту. Обмінявши гроші, вона віддала їх ОСОБА_5 , а той, в свою чергу, повернув частину грошей їй.

Зазначені пояснення свідка ОСОБА_10 підтверджуються відеозаписом з камер відеоспостереження Миколаївської операційної каси №8 Товариства з обмеженою відповідальністю ІНОМЕ ГРУП, згідно якого у проміжок часу з 12.00 по 12.30 годину 01.09.2020 (а. с. 196-198 т. 2), зафіксовані свідок ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_5 під час обслуговування свідка ОСОБА_11 у вказаному пункті обміну валют. В ході судового розгляду, свідок ОСОБА_11 , під час перегляду за її участю даного відеозапису, підтвердила, що саме вона та ОСОБА_5 зафіксовані на відео, у той час як вона зайшла до обмінного пункту, де за вимогою ОСОБА_5 здійснила обмін наданих ним 100 доларів США, а останній залишився чекати її на вулиці, після чого вони разом пішли.
Також свідок ОСОБА_11 пояснила, що оскільки вона боялася ОСОБА_5 , то про обставини вчинення злочину, повідомлені їй обвинуваченим, та здійсненні нею на його вимогу дії з обміну валюти, розповіла працівникам поліції лише після того, як ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на неможливість приймати до уваги показання свідка ОСОБА_11 щодо нібито почутої розповіді про здійснений ним напад, як такі, що фактично є показаннями з чужих слів, то суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дане твердження обвинуваченого, є помилковим, оскільки свідок ОСОБА_11 давала показання про події, які вона сприймала безпосередньо від обвинуваченого, а не від іншої особи, а тому її показання не підпадають під поняття «показання із чужих слів».

Окрім того, ці показання свідка ОСОБА_11 підтвердила свідок ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю ОСОБА_11 та дозволила дочці та ОСОБА_5 проживати в її квартирі, розташованої в АДРЕСА_3 . Вказала, що 30.08.2020 вона, з сином та онукою приїхала додому, та ОСОБА_5 на той час ще проживав в її квартирі у кімнаті доньки. Зазначила, що наступного дня, тобто 31.08.2020, о пізній годині, вона проходила повз кімнату доньки, де остання знаходилася з подругою ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , та почула розповідь ОСОБА_5 про те, що він пограбував дівчину, викрав 100 доларів, а телефон дівчини викинув у смітник. Дочекавшись наступного дня, вона запитала у доньки щодо розповіді ОСОБА_5 , зокрема, чи він когось пограбував, на що донька лише підтверджуючи кивнула головою, але нічого не розповіла. Тоді вона зателефонувала дільничному інспектору та намагалася з`ясувати, чи дійсно 31.08.2020 мало місце пограбування дівчини, оскільки у неї є підстави вважати, що таке мало місце та вона знає винного, на що останній обіцяв з`ясувати такі обставини, а пізніше зателефонував та підтвердив, що напередодні мало місце пограбування. Тоді вона повідомила, що до цього може бути причетний ОСОБА_5 , який знаходиться наразі в її квартирі, на що працівник поліції вказав знаходитися за місцем проживання та чекати приїзду оперативної групи.

Також свідок ОСОБА_9 пояснила, що вранці 02.09.2020 вона сховала ключі від дверей, щоб ОСОБА_5 не мав можливості покинути її квартиру, та приблизно о 07:00 год. до них прибули працівники поліції, які розбудили обвинуваченого, задавали запитання щодо місця його перебування 31.08.2020 у вечірній час, а пізніше їх всіх забрали до відділку поліції, де вони надавали пояснення, що також підтверджує показання свідка ОСОБА_11 , яка вказала, що 02.09.2020 ОСОБА_5 було затримано в їх квартирі, оскільки її мати почула розмову про напад на дівчину та повідомила про це працівників поліції.
Щодо факту відшукання сумки потерпілої ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_9 пояснила, що зі слів працівників поліції вона дізналася, де приблизно сталося пограбування та шлях руху ОСОБА_5 від місця нападу до їх будинку. Тому вона попросила сина піти з нею, та по дорозі вирішила самостійно віднайти сумку потерпілої. Вказала, що разом з сином вони обійшли всі ларьки та одноповерхові магазини від ринку по АДРЕСА_5 до магазину 1001 дрібниця. Коли вони проходили по АДРЕСА_5 в бік магазину 1001 дрібниця, то побачили гараж. Син по стіні зачепився за дах та підтягнувся, після чого повідомив, що бачить якусь сумку. Вона попросила сина залізти на дах та за допомогою зірваної гілки, не чіпаючи руками, скинути сумку на землю, що він і зробив. Сумка була невелика, чорного кольору з металевою пластиною з написом DIOR. Гілками вона розкрила сумку та побачила в ній паспорт, після чого викликала працівників поліції. До їх приїзду, вони з сином чекали на місці, сумка постійно знаходилася в полі їх зору. Працівники поліції у присутності понятих оглянули дану сумку, в якій виявили паспорт на ім`я потерпілої ОСОБА_8 та 5 грн.

Щодо посилання обвинуваченого на неможливість приймати до уваги показання свідка ОСОБА_9 , як особи зацікавленої у результаті розгляду справи, то суд вважає, що це не є безумовною підставою не довіряти її показанням, оскільки правдивість її показань не викликає сумніву, адже вони повністю узгоджуються з показаннями інших свідків, зокрема ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив показання свідка ОСОБА_9 та пояснив, що є братом ОСОБА_11 . В серпні 2020 його сестра привела додому ОСОБА_5 , та він знаходився деякий час у них. На початку вересня 2020 року його матір ОСОБА_9 , попросила піти з нею, та по дорозі розповіла, що ОСОБА_5 викрав сумку, яку в подальшому закинув на дах якоїсь будівлі та попросила допомогти її віднайти. Вказав, що вони пройшли всі одноповерхові ларьки та будови від ринку по АДРЕСА_5 в бік магазину 1001 дрібниць, де він за проханням матері, залазив та оглядав дахи, і на даху гаражу по вул. Самойловича неподалік від Корабельного районного суду побачив сумку. За вказівкою матері, зламаною гілкою скинув сумку на землю, після чого вони викликали працівників поліції. Вони з матір`ю залишалися на місці та сумка постійно знаходилася в полі їх зору. При огляді сумки , працівники поліції виявили в ній паспорт.

Ці пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо відшукування викраденої у потерпілої ОСОБА_8 сумки, узгоджуються між собою та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема, рапортом за зверненням інформаційного характеру до Корабельного відділу поліції, згідно якого 09.09.2020 о 20.05 годині надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Самойловича, неподалік від Корабельного районного суду, нею знайдено жіночу сумочку (а.с. 150 т. 1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.09.2020, оглянуто ділянку місцевості по АДРЕСА_5 , за участю заявниці ОСОБА_9 та понятих ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , де поряд з капітальною будовою гаражного боксу, на шару з опалого листя виявлено жіночу сумку чорного кольору з брелоком металевим з написом DIOR, всередині якої виявлені маска медична, купюра номіналом 5 грн та паспорт на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 151 т. 1).

Окрім того, на підтвердження обставин відшукання даної сумки свідчать дані відеозапису, що здійснений з камери відеоспостереження будови по АДРЕСА_5 , що виданий ОСОБА_17 працівникам поліції згідно її заяви від 10.09.2020 (а.с. 199 т. 1).

Під час огляду вказаного відеозапису в суді першої інстанції, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили, що саме вони зафіксовані на відео, у той час як шукали сумку пограбованої дівчини, віднайшли її на даху гаражу по АДРЕСА_5 та скинули на землю, після чого викликали працівників поліції, які у присутності понятих оглянули та упакували віднайдені речі (а.с. 202 т. 1). Дані предмети оглянуто (протокол огляду предметів від 08.10.2020), постановою слідчого визнано речовими доказами та передано потерпілій ОСОБА_8 на зберігання (а.с. 165-166, 189 т. 1).

Факт викрадення вищевказаної сумки саме ОСОБА_5 підтверджується даними, що містяться у висновку експерта №1064 від 05.10.2020, згідно якого генетичні ознаки клітин з ядрами, що виявлені на паспорті вигляду ID-картки на ім`я ОСОБА_8 , збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 . Походження генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на паспорті від ОСОБА_8 виключається. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на сумці є змішаними, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 та зразка букального епітелію ОСОБА_8 (а.с. 155-164 т. 1.).

Зразки букального епітелію відібрано у свідка ОСОБА_5 , як можливо причетного до вчинення злочину, відповідно до протоколу відібрання зразків для експертизи від 02.09.2020 (а.с. 116 т. 1), генетичні ознаки якого встановлено відповідно до висновку експерта №1006 від 01.10.2020 (а.с. 119 т. 1)

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 , що у поліцейських була можливість сфальсифікувати відносно нього докази, шляхом нанесення на сумку та паспорт потерпілої його слідів, спростовується протоколом огляду місця події від 09.09.2020, згідно якого огляд місцевості по АДРЕСА_5 , де віднайдена сумка потерпілої, проведено за участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , у присутності яких віднайдені речі, зокрема, жіноча сумка, маска медична, грошова купюра та паспорт на ім`я ОСОБА_8 , були поміщені у присутності цих понятих у спецпакет №EХРО332984, та у цьому ж пакуванні були передані експерту, що підтверджується висновком експерта від 05.10.2020 №1064 (а.с. 155-164 т. 1.).

Отже, за результатами дослідження судом першої інстанції доказів, зокрема, показань потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також письмових доказів та відеозаписів, суд приходить до висновку, що вони є послідовними, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у їх достовірності.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в суді першої інстанції надали послідовні показання, які повністю узгоджуються між собою та з іншими дослідженими під час судового розгляду доказами та якими, на думку апеляційного суду, спростовується доводи обвинуваченого щодо його непричетності до нападу на потерпілу ОСОБА_8 та заволодіння належним їй майном.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_5 винним у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України.

Суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив докази, надав їм належну оцінку, а тому в цій частині доводи апелянта також не є слушними.

Обвинуваченому ОСОБА_5 призначено покарання відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для його скасування, про що просить апелянт. Тому, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2021 року у відношенні ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_18 Губарєва