Справа № 991/6646/21
Провадження №11-сс/991/611/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: заявник ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.09.2021 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Історія провадження
1.16.09.2021 ОСОБА_5 звернувся до Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) із заявою про кримінальне правопорушення щодо судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України (далі КК). Ці відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) внесені не були.
2.27.09.2021 заявник звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (далі скарга).
3.29.09.2021 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі також ухвала слідчого судді) відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 .
4.04.10.2021 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді (далі апеляційна скарга). Цього ж дня суддею-доповідачем призначено її апеляційний розгляд.
Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
5.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ залишено без задоволення.
6.Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що: (1) доводи заяви ґрунтуються на незгоді ОСОБА_5 із прийнятим судом рішенням в кримінальній справі № 694/394/21, яка стосується надання дозволу на проведення обшуку, що дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК); (2) таке твердження узгоджується зі статтею 126 Конституції України, яка гарантує незалежність і недоторканність суддів, передбачає, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється; (3) для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом (рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020 по справі № 7-р/2020); (4) відсутні підстави для надання можливості ініціювати початок кримінального провадження та, відповідно, необхідно відмовити у задоволенні вимог скарги.
Вимоги і доводи апеляційної скарги
7.В апеляційній скарзі викладено прохання: (1) скасувати ухвалу слідчого судді та (2) постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.
8.Свої вимоги обґрунтовує наступним: (1) наведені в заяві фактичні дані свідчать про наявність події кримінального правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність згідно частини 1 статті 364 КК; (2) законом (зокрема, статтею 214 КПК) передбачено обов`язок слідчого, прокурора прийняти заяву про злочин і зареєструвати її, будь-яка відмова не допускається; (3) вказаний обов`язок слідчого, прокурора за частиною 1 статті 214 КПК невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР не вимагає оцінки ним такої заяви на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (пункт 1.1. Узагальнення Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 № 1640/0/4-12); (4) підтвердити або спростувати чи є в діях судді суб`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення, про які зазначено у заяві, можна тільки в ході досудового розслідування; (5) адвокат ОСОБА_6 дотримався встановленого законом 5-денного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, оскільки копію оскаржуваного судового рішення отримав 29.09.2021, а вже 01.10.2021 через поштового оператора надіслав апеляційну скаргу.
9.20.10.2021 від апелянта надійшло письмове клопотання про долучення доказів до матеріалів апеляційної скарги для врахування під час судового розгляду. Серед доданих документів копії виписок з історії хвороби ОСОБА_5 , роздруківка декларації старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ГУ НПУ в Черкаській області ОСОБА_8 , роздруківка з інтернет-сторінки «Фейсбук» відносно ОСОБА_9 .
Позиції учасників провадження
10.У судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
11.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
12.Для вирішення апеляційної скарги по суті Суд має розглянути такі питання: (1) чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення (а не про щось інше); якщо так, то (2) чи підлягають відомості заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення внесенню до ЄРДР.
Чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення?
13.Суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що є законодавчі підстави для висновку про необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
14.Зазначена правова позиція є усталеною у практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (наприклад, ухвали: від 02.09.2020 у справі № 991/6129/20, від 29.09.2020 у справі № 991/7770/20, від 30.09.2020 у справі № 760/10571/19, від 23.11.2020 у справі № 991/9397/20, від 23.11.2020 у справі № 991/9399/20, від 11.01.2021 у справі № 991/10390/20, від 16.01.2021 у справі № 991/8047/20, від 02.02.2021 у справі № 991/106/21, від 04.03.2021 у справі № 991/672/21, від 04.03.2021 у справі № 991/664/21, від 24.03.2021 у справі № 991/1653/21, від 14.04.2021 у справі № 991/2279/21, від 27.05.2021 у справі № 991/2500/21, від 02.06.2021 у справі № 991/3403/21 тощо).
15.Відносно доводів апелянта щодо цитованих уривків з узагальнення ВССУ практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 (далі також узагальнення чи узагальнення ВССУ), Суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.
16.Зміст цитованих уривків з узагальнення ВССУ свідчить про відображення в самих узагальненнях ВССУ різних підходів, які на той час склалися в судовій практиці щодо застосування статті 214 КПК. Так, станом на момент публікації зазначеного узагальнення (початок 2017 року) ВССУ було фактично констатовано складність і неоднозначність судової практики, що склалася з питань «правової оцінки заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення».
17.Цитований апелянтом висновок узагальнення «обов`язок слідчого, прокурора за частиною 1 статті 214 КПК невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР не вимагає оцінки ним такої заяви на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР» свідчить про те, що правова оцінка заяви про кримінальне правопорушення не може бути надто детальною (щодо кожної з ознак складу кримінального правопорушення) з урахуванням початкового етапу дослідження події імовірного кримінального правопорушення та обмеженістю правових можливостей щодо не тільки пізнання тих чи інших обставин, але й можливості детального обґрунтування наявності повного складу кримінального правопорушення, що характерно для підсумкових рішень у кримінальному провадженні (винесення вироку чи закриття кримінального провадження).
18.Потреба забезпечити єдине застосування закону не має призводити до негнучкості та неналежних обмежень у розвитку права і не повинна загрожувати незалежності суддів. Забезпечення єдиного та послідовного застосування законів, а також заохочення розвитку права через судову практику є, у першу чергу, повноваженням верховного суду (положення d, e розділу «Основні висновки та рекомендації» Висновку Консультативної ради європейських суддів № 20 (2017)).
19.Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
20.У цьому контексті Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: (1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18); (2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).
21.Такий висновок відповідає і рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
22.Суд враховує у цьому випадку наведені вище висновки Верховного Суду і Конституційного Суду України та не вбачає підстав відхилятися від усталеної практики Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду щодо застосування статті 214 КПК.
23.Суд також звертає увагу, що констатація того, що заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення містить відомості саме про кримінальне правопорушення має базуватись не на детальному аналізі наявності чи відсутності кожної з ознак складу злочину, про який йдеться у заяві. Так, якщо зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; (2) у силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, (3) існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
24.Також, Суд зазначає, що вимагати від заявника на етапі ініціювання кримінального провадження надання доказів (у розумінні цього терміну за КПК) неможливо. У той же час, у розпорядженні заявника, з огляду на обставини сприйняття ним події імовірного кримінального правопорушення, можуть бути речі, документи, інформація про очевидців тощо, які можуть підтверджувати ті чи інші факти, та у подальшому (після ініціювання кримінального провадження) можуть стати джерелами відповідних доказів. Непредставлення їх (недодання до заяви про кримінальне правопорушення) з урахуванням обставин, викладених у заяві, в окремих випадках може свідчити про зловживання особою правом на звернення із заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення, або ж про уявний характер самої події кримінального правопорушення.
25.Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених у пункті 23 цієї ухвали.
Чи підлягають відомості заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення внесенню до ЄРДР?
26.Розглядаючи скаргу ОСОБА_5 щодо бездіяльності уповноважених осіб НАБУ стосовно поданої ним 16.09.2021 заяви про кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов обґрунтованих висновків щодо відсутності в заяві достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про те, що описані в ній події свідчать, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення.
27.Наведені у заяві про кримінальне правопорушення та скарзі слідчому судді обставини, а саме аналіз заявником прийнятого слідчим суддею рішення про надання дозволу на обшук на предмет його обґрунтованості, належного мотивування тощо, не може свідчити про імовірність складу кримінального правопорушення.
28.Так, наведені апелянтом відомості (разом з доданими до апеляційної скарги матеріалами) щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_5 , що не дозволяв йому перелазити через паркан, відсутності відеокамер на місці вчинення злочину тощо, які знижують на його думку обґрунтованість підстав для обшуку саме його будинку та подвір`я, не свідчать про те, що вказані обставини були відомі слідчому судді (вбачалися) з матеріалів, доданих до клопотання про надання дозволу на обшук і були навмисно викривлені суддею.
29.У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що невдовзі після обшуку його будинку в нього викрали майно. Крім того, в місцевих ЗМІ було висвітлено, що він нібито здійснив підпал автомобіля КАМАЗ одного з мешканців села, в якому він проживає. Втім вказані негативні наслідки, про які зазначив ОСОБА_5 , не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку із судовим рішенням, яким було надано дозвіл на обшук його приватного домоволодіння. Ініціювання ж кримінального переслідування судді не може слугувати механізмом для позапроцесуального оскарження рішення суду в конкретній справі, яке не задовольняє особу.
30.Зазначені у заяві ОСОБА_5 обставини не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і що описані в ньому факти потребують перевірки засобами кримінального процесу. Таким чином, відомості заяви ОСОБА_5 не підлягають внесенню до ЄРДР.
Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
31.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін.
32.Суд прийшов до висновку, що слідчим суддею були правильно встановлені фактичні обставини справи та надана їм відповідна правова оцінка на підставі наявних матеріалів, наданих сторонами.
33.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
34.Керуючись статтями 2, 214, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, статтею 11 КК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.09.2021 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3