Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/262/22
Провадження № 1-кп/945/348/22
ВИРОК
Іменем України
03 березня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (приймає участь дистанційно
з приміщення ДУ Миколаївський слідчий ізолятор),
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м.Миколаєві в режимі відеоконференції з Державною установою «Миколаївський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0000440, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2022 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який проходить військову службу за контрактом на посаді командира кадру військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «підполковник»,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України

встановив:
Підполковник ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді командира кадру військової частини НОМЕР_1 , 04.12.2021 близько 08 години 00 хвилин (точний час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), перебуваючи неподалік від автомобілю «Niva» державний номерний знак НОМЕР_2 , що знаходився на відкритій ділянці місцевості, що розташована на території 235 міжвидового центру підготовки військових частин підрозділів («Широкий Лан») неподалік від с.Данилівка, Миколаївського району, Миколаївської області, розуміючи що тримає в руках мисливську зброю, приведену в положення для стрільби, проявивши злочинну недбалість та не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, утримуючи мисливську рушницю ТОЗ - 63 серії НОМЕР_3 в руках, стволи якої були направлені у напрямку тулубу ОСОБА_6 , який знаходився на відстані 5 метрів з ліва від ОСОБА_4 , виявивши, що канали стволів не замкнуті у кінцеве положення, під час проведення маніпуляцій по їх замиканню, випадково зачепив об патронташ, що висів у ОСОБА_4 на поясі, спускову скобу правого стволу рушниці, таким чином здійснивши постріл у напрямку ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді одного сліпого вогнепального поранення грудної клітки з пошкодженням лівої легені та серця. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_7 надала заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі. Проти затвердження між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості не заперечує.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.119 КК України, як вчинення вбивства через необережність.
У даному кримінальному провадженні 02.03.2022 між заступником керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.119 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.1 ст.119 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, сторони в порядку ст. 69 КК України дійшли згоди про призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 119 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті, а саме: позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Враховуючи обставини справи та особу засудженого в порядку вимог ч. 1 ст. 69 КК України сторони вважають за можливе та погоджуються на підставі ч.1 ст. 62 КК України замінити позбавлення волі строком 2 (два) роки триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк 2 (два) роки. Враховуючи положення ч. 1 ст. 62 КК України, а також той факт, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за контрактом, відбування тримання в дисциплінарному батальйоні здійснювати у дисциплінарному батальйоні Збройних Сил України за адресою: АДРЕСА_3 (військова частина А0488).
Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгоджених виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.119 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, що, в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України, вказане передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням ставлення обвинуваченого до скоєного, який шкодує про те, що сталося, його особи, який раніше не судимий, притягується до кримінальної відповідальності вперше, за місцем служби та проживання характеризується позитивно, брав участь у антитерористичній операції, має відомчі відзнаки, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речовими доказами у даному кримінальному провадженні є:
- мобільний телефон марки Xiomi M1901F9Е. Вказаний речовий доказ переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області;
- цифровий носій інформації із аудіозаписом повідомлень, які надійшли на спеціальну лінію 102 УОАЗОР ГУНП в Миколаївській області та зареєстровані в ЄО ВП №5 МРУП ГУНП в Миколаївській області №№4403, 4404 та 4407 від 04.12.2021. Вказані речові докази долучено до матеріалів кримінального провадження;
- футболка синього кольору, яку після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD3046694; військовий светр, який після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD4021600; камуфляжну куртку, яку після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD4021601. Вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області;
- 10 патронів 12 калібру до мисливської гладкоствольної зброї, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD1004301; сім демонтованих та три у зібраному стані патрони 12 калібру до мисливської гладкоствольної зброї, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD1004301. Вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області;
- 24 патрони 16 калібру до мисливської гладкоствольної (спортивної) зброї, яку після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD4021344; 19 патронів 16 калібру, п`ять стріляних гільз та патронташ, до мисливської гладкоствольної зброї, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD4021344; шість патронів (два з яких у демонтованому стані) та дві стріляні гільзи, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD2002475. Вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області.
- двоствольну глядко ствольну мисливську рушницю моделі ИЖ-54 12 калібру серії № НОМЕР_4 ; двоствольну гладкоствольну мисливську рушницю. Вказаний речовий доказ передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області.
- деформовані металеві предмети, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD2070933. Вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області.
- посвідчення інваліда № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD1004303; предмет, схожий на ніж у чохлі, який після вилучення поміщено у паперовий конверт; предмет, схожий на медичну маску, який після вилучення поміщено у паперовий конверт білого кольору. Вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області.
- двоствольна гладкоствольна мисливська рушниця моделі ТОЗ-БМ 16 калібру номер НОМЕР_6 . Вказаний речовий доказ переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області.
Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат для проведення:
- судової експертизи зброї ( вартість 858,10 грн.);
- судової експертизи зброї ( вартість 1372,96 грн.);
- судової експертизи зброї ( вартість 1372,96 грн.);
- судової експертизи зброї ( вартість 686,48 грн.);
- судової експертизи зброї ( вартість 1887,82 грн.);
- судової експертизи зброї ( вартість 2059,44 грн.);
- судової експертизи зброї ( вартість 858,10 грн.);
- судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (вартість 1029,72 грн.);
- судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (вартість 1201,34 грн.);
- судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (вартість 1201,37 грн.);
- судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (вартість 1029,72 грн.).
Вказані витрати є підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
У даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає, що до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375, 468, 469, 472 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 02.03.2022 року, укладену у кримінальному провадженні №0000440 від 04.02.2022 року між заступником керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.62 КК України ОСОБА_4 замінити вказане покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки на покарання у виді 2 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні Збройних Сил України за адресою: м.Київ, вул.Зеленогірська, 4 (військова частина НОМЕР_7 ).
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання 04 грудня 2021 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 залишити тримання під вартою в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор за адресою: м.Миколаїв, вул.Лагерне Поле,5.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення - судової експертизи зброї вартістю 858,10 грн; судової експертизи зброї вартістю 1372,96 грн; судової експертизи зброї вартістю 1372,96 грн; судової експертизи зброї вартістю 686,48 грн; судової експертизи зброї вартістю 1887,82 грн; судової експертизи зброї вартістю 2059,44 грн; судової експертизи зброї вартістю 858,10 грн; судової експертизи матеріалів, речовин і виробів вартістю 1029,72 грн; судової експертизи матеріалів, речовин і виробів вартістю 1201,34 грн; судової експертизи матеріалів, речовин і виробів вартістю 1201,37 грн; судової експертизи матеріалів, речовин і виробів вартістю 1029,72 грн, а всього 13558 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 39 коп.
Речовий доказ мобільний телефон марки Xiomi M1901F9Е, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .
Речові докази цифровий носій інформації із аудіозаписом повідомлень, які надійшли на спеціальну лінію 102 УОАЗОР ГУНП в Миколаївській області та зареєстровані в ЄО ВП №5 МРУП ГУНП в Миколаївській області №№4403, 4404 та 4407 від 04.12.2021 та долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази футболку синього кольору, яку після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD3046694; військовий светр, який після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD4021600; камуфляжну куртку, яку після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD4021601, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області знищити.
Речові докази: 10 патронів 12 калібру до мисливської гладкоствольної зброї, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD1004301; сім демонтованих та три у зібраному стані патрони 12 калібру до мисливської гладкоствольної зброї, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD1004301; 24 патрони 16 калібру до мисливської гладкоствольної (спортивної) зброї, яку після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD4021344; 19 патронів 16 калібру, п`ять стріляних гільз та патронташ, до мисливської гладкоствольної зброї, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD4021344; шість патронів (два з яких у демонтованому стані) та дві стріляні гільзи, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD2002475, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області знищити.
Речові докази двоствольну глодкоствольну мисливську рушницю моделі ИЖ-54 12 калібру серії № НОМЕР_4 ; двоствольну гладкоствольну мисливську рушницю, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику.
Речові докази деформовані металеві предмети, які після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD2070933, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області знищити.
Речовий доказ посвідчення інваліда №03147 на ім`я ОСОБА_6 , який після вилучення поміщено у спеціальний експертний пакет SUD1004303 повернути потерпілій ОСОБА_7 .
Речові докази предмет, схожий на ніж у чохлі, який після вилучення поміщено у паперовий конверт; предмет, схожий на медичну маску, який після вилучення поміщено у паперовий конверт білого кольору, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області знищити.
Речовий доказ двоствольну гладкоствольну мисливську рушницю моделі ТОЗ-БМ 16 калібру номер НОМЕР_6 , що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області конфіскувати в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

03.03.2022