Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4065/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність прокурора - керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якій просив зобов`язати останнього розглянути клопотання сторони захисту про визначення підслідності кримінального правопорушення та задовольнити його за наявності відповідних підстав.
В обґрунтування скарги вказав, що 13.09.2021 року до керівника Миколаївської обласної прокуратури надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 . Водночас, всупереч вимогам ч. 1 ст. 220 КПК України, прокурором про прийняте рішення не повідомлено та не надано його копії, що дає підстави вважати, що керівником Миколаївської обласної прокуратури вчиняється бездіяльність, яка є предметом оскарження.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник скаргу підтримали та просили задовольнити.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.
Як було встановлено, СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 23.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.
11.08.2021 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.
13.09.2021 року захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про визначення підслідності кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, за ознаками якого внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000010 від 23.02.2021 року, за детективами Національного антикорупційного бюро України.
Станом на день подання скарги відповіді на клопотання адвокат ОСОБА_5 не отримав.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За змістом ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Кримінальний процесуальний закон визначає, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор, втручання в діяльність якого прямо заборонена ч. 1 ст. 36 КПК України.
З аналізу повноважень прокурора, визначених ч. 2 ст. 36 КПК України, можна дійти висновку, що функція процесуального керівника полягає у реалізації конституційної функції нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання та досудовий розгляд, організації процесу досудового розслідування, визначенні напрямів розслідування, координації процесуальних дій, сприянні створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпеченні додержання у процесі розслідування вимог законів України.
За приписами ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. Тобто після призначення процесуальним керівником прокурор наділяється повноваженнями на здійснення ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Повноваження процесуального керівництва визначені ч. 2 ст. 36 КПК України.
Згідно вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ч. 5 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.
Відповідно до положень ст. 218 КПК України, територіальна підслідність визначається місцем скоєння кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви чи інших джерел стало відомо про кримінальне правопорушення, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення знаходиться за межами України, місце проведення розслідування визначає прокурор. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
Таким чином, згідно ст. 220 КПК України, клопотання у кримінальному провадженні під час досудового розслідування подається прокурору, який відповідно до ст. 36 КПК України здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні.
Керівник Миколаївської обласної прокуратури не є процесуальним керівником, а тому не є стороною у кримінальних провадженнях і не наділений повноваженнями розглядати по суті клопотання у порядку ст. 220 КПК України. Зміна підслідності, в свою чергу, є правом керівника обласної прокуратури, а не обов`язком.
З урахуванням викладеного, скарга адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 05 жовтня 2021 року о 10 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7