Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/388/21
Провадження № 1-кп/673/15/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2022 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000564, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2020, за яким до відповідальності притягається ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хмельницький, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючий, неодружений, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимий,

- який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ст. 348 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2020 близько 11 год., ОСОБА_8 , після телефонної розмови зі своїм сином ОСОБА_4 , особою, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, викликала бригаду швидкої медичної допомоги, оскільки зрозуміла, що психічний стан її сина погіршився та йому необхідна кваліфікована медична допомога.

В подальшому, після приїзду о 12 год. 07 хв. 13.12.2020, ОСОБА_8 та бригади швидкої медичної допомоги до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 помітивши працівників швидкої медичної допомоги почав поводити себе агресивно, погрожуючи застосуванням насильства відносно останніх. Зокрема, дістав із належного йому автомобіля марки «Нива» мисливську гладкоствольну двоствольну рушницю НОМЕР_1 калібру марки «ИЖ-58МА» серії НОМЕР_2 та на не маючи на неї передбаченого законом дозволу, почав погрожувати вказаною зброєю працівникам бригади

швидкої медичної допомоги та здійснював із неї постріли, у зв`язку з чим останні викликали працівників поліції.

За вказаною адресою, з метою реагування на повідомлення працівників бригади швидкої медичної допомоги, близько 15 год. 13.12.2020 прибули працівники Деражнянського ВнП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, в тому числі, начальник Деражнянського ВнП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , який призначений на вказану посаду відповідно до наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області №310о/с від 21.10.2019 та начальник СКП Деражнянського ВнП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , який призначений на вказану посаду відповідно до наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області №189о/с від 14.07.2016.

В подальшому, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , який знаходився на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, тримаючи мисливську гладкоствольну двоствольну рушницю 12-го калібру марки «ИЖ-58МА» серії НОМЕР_2 у руках, помітив начальника Деражнянського ВнП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та начальника СКП Деражнянського ВнП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , які повідомили ОСОБА_4 , що вони являються працівниками поліції та висунули вимогу припинити протиправні дії, а саме припинити здійснювати постріли із мисливської рушниці та покласти зброю.

Разом з тим, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані неосудності, не усвідомлюючи свої дії та не керуючи ними, через наявність хронічно протікаючого душевного захворювання (психічного захворювання) у формі параноїдної шизофренії із безперервним перебігом, не реагуючи на їх законні вимоги, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на вбивство працівників правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цими працівниками службових обов`язків, на ґрунті неприязного відношення та зневажливого ставлення до працівників правоохоронних органів та розуміючи, що останні являються працівниками поліції, попередньо погрожуючи застосуванням зброї відносно працівників поліції, тримаючи в своїх руках мисливську гладкоствольну двоствольну рушницю НОМЕР_1 калібру марки «ИЖ-58МА» серії НОМЕР_2 , яка належить його батькові ОСОБА_9 , здійснив близько 4-х пострілів в напрямку ОСОБА_6 та близько 4-х пострілів в напрямку ОСОБА_7 , проте ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою врятування власного життя, почали втікати з лінії вогню та у ОСОБА_4 закінчились патрони, внаслідок чого останній не зміг завершити свій злочинний умисел, спрямований на вбивство працівників правоохоронного органу до кінця з причин, що не залежали від його волі та в подальшому був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, а саме посягання на життя працівника правоохоронного органу, передбачене ст. 348 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено обставини, при яких ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_4 хворіє хронічно протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням) у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, хворів таким і на момент вчинення інкримінованого йому

злочину, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період інкримінованого йому злочину, не усвідомлює свої дії та не може керувати ними й на теперішній час. Вищевказаний розлад психіки відноситься до хронічного психічного захворювання. ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 свою провину у скоєнні суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, не визнав та пояснив, що 13.12.2020 близько 11 год., за наведених вище обставин насправді законно перебував на території домогосподарства своїх батьків в с. Богданівці, де знищував зайві речі побутового призначення, коли до нього підійшли медичні працівники та запропонували проїхати з ним до медичного закладу. Відмовивши їм, він з мисливської рушниці робив попереджувальні постріли в повітря, не бажаючи, щоб до нього наближалися ні лікарі швидкої допомоги, ні працівники поліції, які прибули після них. В потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він прицільних пострілів не здійснював, завдавати їм шкоди наміру не мав.
В подальшому був затриманий працівниками загону поліції спеціального призначення. На даний час вважає себе здоровим та вважає, що подальшого примусового лікування не потребує.

В свою чергу, допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали суду показання, що дійсно за вказаних вище обставин 13.12.2020 року вони прибули за викликом в с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області, де поблизу господарства Стецюків, представившись працівниками поліції вели переговори з ОСОБА_4 , однак останній почав вести по них вогонь з мисливської рушниці, внаслідок чого вони були змушені ховатися та відступити.

Винуватість особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується також дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено зброю та боєприпаси, а також слідову інформацію про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоколом затримання ОСОБА_4 ;

- протоколами проведення слідчих експериментів із потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в ході проведення яких останні відтворили обставини, які відбулись 13.12.2020, зокрема обставини, за яких ОСОБА_4 здійснював в них постріли із рушниці;

-показаннями матері ОСОБА_4 свідка ОСОБА_8 ,яка вказала що 13.12.2021 викликала бригаду швидкої медичної допомоги, оскільки її син ОСОБА_4 поводив себе не адекватно, по приїзду в с. Богданівці разом із працівниками ШМД поводив себе агресивно, стріляв із рушниці.

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який також виїжджав на місце події, повідомив суду, що ОСОБА_4 стріляв з рушниці, погрожував, що якщо підійдуть до нього, то буде стріляти, нарахував близько 38 пострілів;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який також сказав, що 13.12.2022 ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 здійснював постріли з рушниці, лунали погрози вбивством. Після вказаних подій потерпілі розповідали, що ОСОБА_4 здійснював постріли по них;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка вказала що 13.12.2021 в складі бригади ШМД приїхала в АДРЕСА_2 , бачила ОСОБА_4 , який тримав ніж в руках, потім почав складати рушницю, вистрілив в повітря, після чого вони викликали поліцію;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що також 13.12.2020 приїжджав в складі бригади ШМД на виклик в с. Богданівці разом із мамою ОСОБА_4 , і також бачив в його руках ніж, бачив як він взяв рушницю, відчув небезпеку, почали відходити, в цей момент почули постріл;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який також був в складі бригади ШМД та бачив як ОСОБА_4 дістав ніж, потім рушницю. Висловлював погрози, які свідок сприймав, як реальні;

-висновком судово-психіатричного експерта, відповідно до якого ОСОБА_4 хворіє хронічно протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням) у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, хворів таким і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період інкримінованого йому злочину, не усвідомлює свої дії та не може керувати ними й на теперішній час. Вищевказаний розлад психіки відноситься до хронічного психічного захворювання. ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, оскільки… ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.
У відповідності до ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.
За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
В свою чергу, у відповідності до абзаців 1,2 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб ( частина 1 статті 94 КК України суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
У відповідності до вимог ст. 94 КК України суд враховує при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: 1) характер і тяжкість захворювання; 2) тяжкість вчиненого діяння; 3) ступінь небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб.
Крім того, суд враховує, що особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє хронічний психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний перебіг. Вказане хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_4 можливості в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_4 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними та за своїм психічним станом потребує застосування примусового заходу медичного характеру.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 348 КК України, тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що він потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із посиленим наглядом.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Питання про речові докази суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ч.2 ст. 292, ст.ст. 369-372, 503 - 513 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із посиленим наглядом.
Дію запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання ухвалою законної сили, залишити без змін.
Речові докази: згідно постанови слідчого від 17.02.2021 року (мисливську гладкоствольну двоствольну рушницю 12 калібру та інші перелічені в ній речі) конфіскувати в дохід держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1