Справа № 487/6219/19
Провадження № 1-кс/487/4560/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на Постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 від 29.06.2021 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000004 від 16.01.2018 року про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
09.08.2021 року, ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із скаргою, якою просив скасувати Постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 від 29.06.2021 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000004 від 16.01.2018 року за ознаками за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364, ч.ч. 1, 2 ст.. 365, ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 396, ч.ч.1, 2 ст. 189, ч.ч. 1, 2 ст. 372, ч.ч. 1, 3 ст.186, ч. 1 ст. 368-2, ч.1 ст.369-2, ч.1 ст.370, ч. 1 ст. 376-1, ч. 1 ст.382, ч. 1 ст.384, ч.1 ст. 109, ч.1 ст.15 ч. 1 ст.14 ч.1 ст.396, ч. 1 ст.374 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 16.01.2018 року.

07.07.2021 року він отримав постанову прокурора від 29.06.2021 року якою йому було відмовлено у визнанні потерпілими у зв`язку із відсутністю даних про завдання йому будь-якої шкоди.

Зазначив, що вказана постанова підлягає скасуванню оскільки суперечить вимогам чинного законодавства є невмотивованою та обмежує його у процесуальних правах.

Також просив, зобов`язати прокурора вручити йому пам`ятку про права потерпілого.

В судовому засіданні, заявник та його представник вимоги скарги підтримали у повному обсязі на полягали на її задоволенні.

До судового засідання прокурор не з`явився, надав заяву в якій просив провести розгляд скарги за його відсутності, у її задоволенні просив відмовити.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності прокурора.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя, дійшов наступних висновків.

Із матеріалів скарги вбачається, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 16.01.2018 року.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

29.06.2021 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 винесено постанову про відмову директору ОСОБА_3 у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000004 від 16.01.2018 року.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час винесення постанови, слідчий, виходив з того, що відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Разом з тим, обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 , не містять очевидних та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий або прокурор у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі "Шевченко проти України" розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 29.06.2021 року на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст.55 КПК України, прокурором зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були проведені та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Крім того, у матеріалах скарги міститься лист прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 за вих№12-4061вих.20 від 25.11.2020 року, згідно до змісту якого прокурор повідомив ОСОБА_3 про те, що його клопотання від 07.09.2020 року за №БАА-07/09/5-2020 року про визнання потерпілим та приєднання цивільного позову до матеріалів кримінального провадження №0000004 від 16.01.2018 року задоволено.

Таким чином, висновки прокурора, викладені у постанові від 29.06.2021 року про відмову у визнанні заявника потерпілим, не узгоджуються з суттю процесуального рішення, прийнятого ним за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_3 від 07.09.2020 року за №БАА-07/09/5-2020.

Вказані розбіжності підлягають усунення прокурором при здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідування даного кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_3 щодо скасування постанови прокурора.

Разом з тим, щодо вимог скарги стосовно зобов`язання прокурора вручити ОСОБА_3 , пам`ятки про права потерпілого у кримінальному провадженні №0000004, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

З огляду на викладене, питання про визнання заявника потерпілим з усіма наслідками такої дії у передбачений законом спосіб, вирішується слідчим, прокурором, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження у відповідності до вимог КПК України, у той час як слідчий суддя не уповноважений зобов`язувати прокурора вчиняти такі дії, зокрема зобов`язувати вручати пам`ятку про права потерпілого.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 від 29.06.2021 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000004 від 16.01.2018 року про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілим скасувати.

В частині заявлених вимог, щодо зобов`язання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 вручити пам`ятку про процесуальні права потерпілого - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1