Провадження №11-кп/824/463/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.191 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року, якою кримінальне провадження №0002024 від 28 березня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 на підставі наказу № 232/ос від 01.02.2016 року перебував на посаді водія автотранспортних засобів відділу адресного обслуговування операційного відділення «Київ-Жуляни» за основним місцем роботи з виконанням обов`язків експедитора поряд з основною роботою у порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» ().
Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність, який було підписано 28.01.2016 року між ТОВ «Торговий Дім Міст Експрес» та ОСОБА_7 , останній прийняв повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання, перевезення цінностей, ввірених йому.
Згідно п.3.25 Посадової інструкції в обов`язки ОСОБА_7 , як водія автотранспортних засобів відділу адресного обслуговування операційного відділення «Київ-Жуляни» за основним місцем роботи з виконанням обов`язків експедитора поряд з основною роботою у порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес», входить завчасна та якісна доставка поштових відправлень з післяплатою, забезпечення надходження відповідних коштів на розрахунковий рахунок підприємства не пізніше наступного робочого дня з дня вручення відправлення.
Згідно п.5, п.5.7, п.5.8 Посадової інструкції ОСОБА_7 , як водій автотранспортних засобів відділу адресного обслуговування операційного відділення «Київ-Жуляни» за основним місцем роботи з виконанням обов`язків експедитора поряд з основною роботою у порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес», несе матеріальну відповідальність за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, в межах, визначених чинним законодавством за збереження виданих йому відправлень, збереження та своєчасність внесення підприємства доручених йому коштів.
Так, ОСОБА_7 , перебуваючи на вказаній посаді, маючи намір на привласнення чужого майна, яке йому було ввірене, а саме грошових коштів ТОВ «Торговий Дім «Міст-Експрес» (код ЄДРПОУ 3615228), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заволодів грошовими коштами, отриманими внаслідок доставки товару адресатам, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 , будучи матеріально відповідальною особою, перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів відділу адресного обслуговування з виконанням обов`язків експедитора у порядку суміщення посад операційного відділення «Київ-Жуляни» ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» (), що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Мала Кільцева, 10/1, діючи умисно, із корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав по накладній № КО0022848 від 23.11.2017 року, № КО002150 від 16.12.2017 року, № КО0022117 від 20.11.2017 року, № КО0022641 від 22.11.2017 року відправлення №№ CV177564139PL, 784, CV021259201PL, CV021269478PL, CV021273659PL, 144, CV911498285CN, 542, CV930518155CZ, CV911496126CN, 734, CV177598662PL, CV177600975PL, CV177587713PL, , CV177618866PL, 640, 530, CV817319152PL, , CV018026652PL, CV175088406PL, CV175060561PL, 414, 719, CV018150819PL, CV901764636CN, 553, 330, CV902460843CZ, 510, 654, 868, 779-702018001, M на доставку на загальну суму 38774,88 грн.
В подальшому, отримавши від адресата плату за доставку відправлення та маючи вільний доступ до товарно-матеріальних цінностей, належних ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» (код ЄДРПО 36152228), привласнив ввірене йому майно, а саме грошові кошти в сумі 38774,88 грн., після чого розпорядився ними на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 привласнив грошові кошти ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» (), якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» () матеріальних збитків на загальну суму 38774,88 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, заступником прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до ч.1 ст.5 КПК України, суд при прийнятті рішення повинен був керуватися положеннями ст.477 КПК України, які діяли на час прийняття рішення, а не на час вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор вказує, що ст.477 КПК України, чинною на момент вчинення процесуальної дії представником потерпілого ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» - ОСОБА_10 , та постановлення оскаржуваної ухвали, не віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України найманим працівником і яке завдало шкоду виключно власності потерпілого.

Вказану норму було виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашнього насильства та боротьбу з цими явищами» від 06 грудня 2017 року, який набув чинності 11 січня 2019 року.

За таких обставин, на думку прокурора, рішення суду про закриття кримінального провадження на підставі п.3 ч.1 ст.477 КПК України, в редакції, яка діяла на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_7 діяння у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, якщо воно було вчинене особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого, прийнято з істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які вважали апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Так, положеннями п.3 ч.1 ст.477 КПК України (у редакції чинній до 10 січня 2019 року) було визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, в тому числі й ст.191 КК (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, крім вчиненого організованою групою, або шкода від якого завдана державним інтересам).

Законом України від 06 грудня 2017 року №2227-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», який набрав чинності 11 січня 2019 року, внесено зміни до КПК та виключено п.3 ч.1 ст.477 КПК.
Загальне правило щодо дії кримінального процесуального закону в часі відповідно до ч.1 ст.5 КПК України передбачає, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Проте, на думку колегії суддів апеляційного суду, позбавлення потерпілого під час судового провадження наявного в нього, з початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, права на відмову від обвинувачення, шляхом звуження поняття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, не відповідатиме принципу правової визначеності як складової вимоги верховенства права. Так, законодавчі зміни в частині провадження у формі приватного обвинувачення та, відповідно, обмеження права потерпілого на відмову від обвинувачення має базуватися на наданні можливості останньому передбачати наслідки своєї поведінки. Тобто, потерпілий, який ініціював провадження у справі приватного обвинувачення та вже набув права на відмову від обвинувачення, повинен мати чітке розуміння наслідку змін законодавчого регулювання щодо своїх прав, а саме чи вправі буде він відмовитися від обвинувачення з метою закриття такого провадження.

Таким чином в умовах змін кримінального процесуального закону, з урахуванням вищенаведеного і вимог ч.1 ст.8 КПК України про те, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, апеляційний суд вважає обґрунтованим надання у цьому кримінальному провадженні пріоритету застосуванню положень ст.8, ч.4 ст.26 КПК України перед приписами ч.1 ст.5 КПК України, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо закриття цього кримінального провадження на підставі відмови представника потерпілого від обвинувачення.

Така позиція апеляційного суду відповідає усталеній практиці Верховного Суду (рішення Верховного Суду у справах №149/3394/18 від 21 серпня 2019 року, №127/331/18 від 16 вересня 2019 року, №761/31103/18 від 28 квітня 2021 року).

Отже доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване, всупереч вимогам ст.5 КПК України, закриття судом першої інстанції кримінального провадження, на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення, є безпідставними.

Виходячи з наведеного, вимоги апеляційної скарги прокурора про скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року, не заслуговують на увагу.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року, якою кримінальне провадження №0002024 від 28 березня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення без змін.

Головуючий:

Судді: