Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кп/644/868/21

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001201 від 27.10.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарське, Володарського району, Донецької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, учасника бойових дій (посвідчення № НОМЕР_1 від 13.05.2019), не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, який працював неофіційно столяром у цеху по вулиці Біологічній у м.Харкові та перебував на обліку у Центрі зайнятості ( зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У період часу з 22 годин 30 хвилин 26.10.2021 до 02 годин 05 хвилин 27.10.2021, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився спільно зі своєю дівчиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого фактичного проживання у орендованій ним квартирі АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, під час якого ОСОБА_4 , діючи з умислом погрози вбивством, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді погрози вчинити вбивство, тобто виявленому ззовні наміру позбавити іншу людину життя, внаслідок своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, дістав гранату Ф-1 з маркуванням «10766-84 Т», яку почав демонструвати ОСОБА_6 , погрожуючи при цьому їй її застосуванням, висловлюючи при цьому останній слова погрози вбивством та її підривом. У зв`язку з цим у останньої виникла реальна підстава побоюватися за своє життя, так як Картечев неодноразово на очах у ОСОБА_6 виривав з гранати Ф-1 кільце та затискав важіль гранати, а потім вставляв кільце назад.

Крім того, під час досудового розслідуванням встановлено, що у період часу з 22 годин 30 хвилин 26.10.2021 до 02 годин 05 хвилин 27.10.2021, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився спільно зі своєю дівчиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого фактичного проживання у орендованій ним квартирі АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, під час якого ОСОБА_4 , діючи умисно на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 , порушуючи її конституційні права і свободи на недоторканість особи, свободу дій та пересування, проти її волі, почав утримувати ОСОБА_6 у вищезазначеній квартирі на протязі трьох годин з 22 годин 58 хвилин 26.10.2021 до 02 годин 05 хвилин 27.10.2021, зачинивши за нею двері та погрожуючи їй застосуванням гранати Ф-1 з маркуванням «10766-84 Т» та лишивши її можливості вільно покинути квартиру, в якій вона знаходилася, однак не бажала там знаходитися, бо не могла її вільно залишити, так як ОСОБА_4 застосовував до ОСОБА_6 крім фізичного впливу, ще і фізичне насильство, яке виразилось у завданні неодноразових ударів руками по плечам останній та укусу ОСОБА_6 у обличчя у ніс.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з листопада 2020 року по 26.06.2021, більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, будучи військовослужбовцем та призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 26.09.2018 № 190-РС на посаду навідника оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , під час несення служби за контрактом знаходився у зоні АТО у смт. Золоте, 4, Луганської області, де мав доступ до вогнепальної зброї, бойовим припасам та вибуховим речовинам, побачив у невстановленому в ході досудового розслідування місці корпус від ручної гранати Ф-1 з маркуванням «10766-84 Т» та підривник до ручної гранати УЗРГМ-2 та без передбаченого Положенням про дозвільну систему затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених, гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх спраЕ України №622 від 21.08.1998, дозволу, діючи з прямим умислом, з метою отримання у володіння даного предмету, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, підібрав та привласнив знайдений ним зазначений бойовий припас, таким чином придбавши його. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, залишив корпус ручної гранати Ф-1 та підривник ручної гранати УЗРГМ-2 у себе, поклавши їх до кишені свого одягу, приніс їх в межі території військової частини НОМЕР_2 , яка дислокувалася в АДРЕСА_3 , поклав корпус ручної гранати Ф-1 та підривник ручної гранати УЗРГМ-2 до своєї сумки зі своїми особистими речами, тобто таким чином, обрав місце для їх зберігання, та зберігав зазначені бойові припаси без передбаченого законом дозволу до часу від`їзду з військової частини НОМЕР_2 з зони АТО, а після вивіз їх з зони АТО та зберігав за адресою свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
26.10.2021 з 22 годин 58 хвилин до 02 години 05 хвилин під час здійснення операції «Грім» співробітниками підрозділу КОРД ГУ НП в Харківській області було здійснено проникнення у вищезазначену квартиру, де у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено з руки корпус від ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням «10766-84 Т» та підривник ручної гранати УЗРГМ-2, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/121-21/24932-ВТХ від 17.11.2021 є промислового способу
виготовлення, утворюють ручну осколкову гранату дистанційної дії Ф-1 та відносяться до категорії боєприпасів.

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого, ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України, визнав повністю, обставини скоєння яких не оспорює, публічно вибачається за скоєне,пояснюючи, що дуже жаліє про те, що сталося, намагався таким чином примиритися зі своєю дівчиною, яка не бажала з ним розмовляти та не відчувала його болю, не реагувала на його прохання, спровокувавши його на такий вчинок, та після участі у зоні АТО у смт. Золоте мав нестабільний емоційний стан та не отримував відповідної допомоги від держави щодо реабілітації та соціалізації, стверджує що це була якась помилка, він не бажав завдати болю та переживань своїй дівчині( потерпілій ОСОБА_6 ), в подальшому навіть на близьку відстань до неї не підходитиме та не телефонуватиме, він все осознав, що така поведінка неприпустима в цивільному суспільстві та житті, не заперечує проти судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України та обізнаний щодо наслідків такого розгляду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених вище та які він не оспорює, визнав повністю, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з урахуванням відсутності проти цього заперечень учасників судового провадження ( обвинувачений, прокурор. потерпіла та захисник усно в суді завили про це), приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно викладених обставин, які ніким не оспорюються

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України , - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози; незаконне позбавлення волі, вчинене способом небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що супроводжувалося заподіянням їй фізичних страждань та застосуванням зброї, здійснюване протягом тривалого часу; зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення обвинуваченим, дані про його особу.

Судом досліджено, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, має середню-спеціальну освіту, не одружений, має реєстрацію постійного місця проживання : АДРЕСА_1 , де зареєстровані та проживають його батько ОСОБА_8 з дітками, яких з урахуванням особи обвинуваченого є десять осіб, відповідно це брати та сестри обвинуваченого, які потребують догляду та допомоги , все життя обвинувачений жив з батьком, бо мати його було позбавлено батьківських прав, й відповідно він не мав материнської уваги, турботи та любові, обвинувачений має добрі та турботливі стосунки з усією цією сім`єю, працює неофіційно столяром та був зареєстрованим у Центрі зайнятості, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має мегапозитивні характеристики з місця служби ( військова частина НОМЕР_2 ), після участі в АТО реабілітаційних програм не отримав, допомоги психолога не отримав, має стійке бажання жити з батьком та братами й сестрами, допомагати їм, турбуватися ними, жодним чином не намагатися повернути до себе потерпілу, зайнятися роботою та працею над своїм духовним та душевним станом за допомогою професійних психологів, вчинив нетяжкі та тяжке кримінальне правопорушення, вину визнав повністю, дійсне щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 виразилося під час судового засідання та жодного сумніву в цьому у суду немає, публічно вибачився в суді перед потерпілою та суспільством, але провокативна та неетична поведінка потерпілої була наглядною в судовому засіданні, позови до обвинуваченого не заявлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є визнання вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, щире каяття, що конкретно виразилося під час судового розгляду, публічне вибачення в суді перед потерпілою та суспільством за скоєне ним, відсутність невідшкодованої шкоди, наявність в нього постійного місця проживання, де мешкає його батько та десятеро дітей( брати та сестри обвинуваченого, про яких він піклується та допомагає та в них добрі стосунки), позитивні характеристики з місця служби, стійке бажання продовжувати нормальний образ життя та завіряння про неповторність таких дій, які він вчинив, у майбутньому.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , - відсутні, крім скоєння правопорушення у стані алкогольного сп`яніння .
З урахуванням ступеню тяжкості, суспільної небезпеки скоєного, даних щодо особи обвинуваченого, суд вважає за пропорційне призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 129 КК України на строк 1 рік; у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 146 КК України на строк 2 роки; у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України на строк 3 роки; і враховуючи тяжкість злочину, досліджену особу винного, яка має позитивну динаміку поведінки, бажання пройти після участі в бойових діях соціалізацію та реабілітацію, його дійсно щире каяття, повну свідомість та відповідальність, всі вище перелічені обставини, прийшовши до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, - застосувати інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання, зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду.

Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів

спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат по проведенню експертизи № СЕ-19/121-21/24932-ВТХ від 17.11.2021 року у розмірі 2745,92 грн.
Отже, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат по проведенню експертизи № СЕ-19/121-21/24932-ВТХ від 17.11.2021 року судом не розглядається.

Керуючись ст. ст. 373 ч.2, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні проступку та злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання : у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 129 КК України на строк 1 рік; у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 146 КК України на строк 2 роки; у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України на строк 3 роки.

В силу ст. 70 ч.1 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ( з урахуванням положень ст.72 КК України), - 3 ( три ) роки позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 ч.1,3 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 ( один ) рік.

У порядку ст. 76 ч.1 п.п.1,2 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, звільнивши його негайно з-під варти.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні № 0001201 від 27.10.2021 року з 28.10.2021 року по 17.12.2021 року, з урахуванням положень ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року ( один день попереднього ув`язнення = один день позбавлення волі) .

Речові докази : пакунок з корпусом від ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням « 10766-84 Т», пакунок з підривником ручної гранати УЗРГМ-1, переданий на зберігання до камери схову Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, - знищити. Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя