Справа № 752/394/22
Провадження № 1-кс/752/612/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0001395 від 29.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0001395 від 29.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки кадастрові номери: :01:002:5272, площею: 0.1547 (га), :04:004:5197 площею 0.4213 (га), :04:004:5196 площею 1.147 (га), :04:004:5194, площею 0.2606 (га), :04:004:5193 площею 1.4624 (га), :04:004:5205 площею 1.1455 (га), :04:004:5203 площею 0.5775 (га), :03:025:0034 площею 0.2112 (га), :03:025:0038 площею 0.1206 (га), :03:025:0041 площею 0.1702 (га), :03:025:0035 площею 0.3253 (га), :03:025:0039 площею 0.139 (га), :04:004:0616 площею 1.723 (га), :04:004:0611 площею 1.723 (га), :04:004:0606 площею 0.15 (га), :04:004:0608 площею 0.15 (га), :04:004:0603 площею 0.15 (га), :04:004:0605 площею 0.15 (га), :04:004:0609 площею 0.15 (га), :04:004:0610 площею 0.15 (га), :04:004:0607 площею 0.15 (га), :04:004:0180 площею 5.3663 (га), :01:005:0052 площею 1.0325 (га), які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 ,шляхом заборонити їх відчуження та розпорядження.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001395 від 29.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.2006 між ОСОБА_5 та АТ «Укрсоцбанк» укладено договір про надання не відновлюваної кредитної лінії № НОМЕР_1 . В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 40.29-34/425, цього ж дня, між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки № 02-10/2717, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Відповідно до договору іпотеки № 02-10/2717 ОСОБА_6 передала АТ «Укрсоцбанк», в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № 40.29-34/425, нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 1,4570 га (до складу якої входять: земельна ділянка №1 площею 0,904 га, земельна ділянка №2 площею 0,386 га, земельна ділянка №3 площею 0,092 га, земельна ділянка №4 площею 0,075 га), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, який виданий Козинською селищною радою народних депутатів 12 квітня 2001 року на підставі Договорів купівлі-продажу земельної ділянки № 1-1145, 1148, 1151, 1154 від 30.03.2001 року та Рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради №108/113 від 25 липня 2002 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за номером 5278.

Однак, інформацію про вказану іпотеку та заборону відчуження предмету іпотеки у відповідні реєстри внесено не було.

Вищевказану земельну ділянку загальною площею 1,4570 га попри існування іпотеки поділено та фактично утворено 8 земельних ділянок (серед яких були і Спірні земельні ділянки), яким було присвоєно окремі кадастрові номери.

Не зважаючи на наявність вищезазначеної іпотеки, частина вказаних ділянок перейшла у власність ОСОБА_4 , що призвело до позбавлення можливості банку задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна.

01.04.2019 між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу, за яким останній прийняв право вимоги за кредитним договором №40.29-34/425 та Договором іпотеки №02-10/2717.

Крім того, 01.04.2019 між ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» підписано реєстр прав вимог на виконання договору факторингу №359/ФК-18, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» відступила ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» право вимоги за кредитним договором №40.29-34/425 та договором іпотеки №02-10/2717.

Цього ж дня, між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_8 укладено договір відступлення права вимоги №40.29-34, за яким останній прийняв право вимоги за кредитним договором №40.29-34/425 та договором іпотеки №02-10/2717.

Вказані вище обставини, зокрема перехід прав та обов`язків за кредитним договором №40.29-34/425 та договором іпотеки №02-10/2717 від АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_8 також встановлені та підтверджені Обухівським районним судом Київської області в ухвалах, постановлених 27.09.2019 та 20.05.2020 по справі № 372/2916/15-ц, якими змінено стягувача у виконавчому листі та виконавчому провадженні з АТ «Укрсоцбанк» на ОСОБА_8 .

Тобто всі права та обов`язки за кредитним договором № 40.29-34/425 та договором іпотеки № 02-10/2717 перейшли від АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_8 .

Таким чином, внаслідок протиправного відчуження предмету іпотеки на користь ОСОБА_4 , інший учасник групи осіб за попередньою змовою, який є братом набувача майна, ОСОБА_5 отримав можливість не виплачувати заборгованість за кредитним договором та отримав можливість уникнути майнової відповідальності за рахунок предмету іпотеки.

Так, відповідно до рішення Національного банку України №799-рш прийнятого Правлінням НБУ 24.10.2019 пов`язаного із реорганізацією АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» за спрощеною процедурою відповідно до вимог Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». Правонаступником активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» з 15.10.2019 стало АТ «Альфа-Банк».

Прокурор зазначає, що у кримінальному провадженні було допитано в якості свідка керівника Громадської організації «Всеукраїнська асоціація вкладників банків України», який в своїх показах підтвердив вищевказану інформацію та додав, що 26 вересня 2012 року між ОСОБА_9 та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено кредитний договір №879/980-ФО маючи наперед встановлену мету щодо неповернення кредитних коштів.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в якості майнової поруки в частині забезпечення виконання зобов`язання було передано наступні земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,1791 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :03:025:0036, земельна ділянка площею 0,1822 га, з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :03:025:0040 та 0,1292 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :03:025:0037, які розташовані за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Старокиївська.

Прокурор вказує, що вищезазначені земельні ділянки сформовані за рахунок поділу земельної ділянки загальною площею 1,4570 га та яка є предметом договору іпотеки № 02-10/2717 з АТ «Укрсоцбанк».

Таким чином, внаслідок свідомого не внесення інформації про договір іпотеки № 02-10/2717 та заборону відчуження предмету іпотеки у відповідні реєстри, стало можливим передача одного і того ж майна в наступну іпотеку іншому банку без отримання на це дозволу попереднього іпотекодержателя.

ОСОБА_9 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором і в подальшому ПАТ «Міський комерційний банк» звернувся до суду зі зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2013 року по справі № 372/1610/13-ц позовні вимоги ПАТ «Міський комерційний банк» залишено без задоволення. Рішенням Апеляційного суду Київської області 24.06.2014 року, рішення Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2013 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ПАТ «Міський комерційний банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки (зазначені вище спірні земельні ділянки) - задоволено. Надалі, право вимоги ПАТ «Міський комерційний банк» за кредитним договором №879/980-ФО, укладеним між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_4 та договором іпотеки №879/980-ФО/І було відступлено на користь ТОВ «ФК «Рікард».

Реалізуючи план направлений на заволодіння коштами ПАТ «Міський комерційний банк», ОСОБА_8 як договірний правонаступник АТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № 40.29-34/425 та договором іпотеки №02-10/2717 подав касаційну скаргу до Верховного суду на рішення Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2014 року яким було звернено стягнення на три земельні ділянки в с. Козин: площею 0.1822 га, кадастровий номер :03:025:0040 га, площею 0.1292 га, кадастровий номер :03:025:0037, площею 0.1791 га, кадастровий номер :03:025:0036.

На підставі зазначеного, з метою збереження майна та відшкодування завданих збитків, прокурор просить про задоволення клопотання.

Метою арешту майна прокурор зазначає збереження речових доказів та попередження незаконного відчуження майна, а також інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування.
Від прокурора надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність в якому прокурор зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Слідчий суддя, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого Слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 від 04.01.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001395 від 29.11.2021 земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:002:5272, площею 0.1547 (га), :04:004:5197 площею 0.4213 (га), :04:004:5196 площею 1.147 (га), :04:004:5194, площею 0.2606 (га), :04:004:5193 площею 1.4624 (га), :04:004:5205 площею 1.1455 (га), :04:004:5203 площею 0.5775 (га), :03:025:0034 площею 0.2112 (га), :03:025:0038 площею 0.1206 (га), :03:025:0041 площею 0.1702 (га), :03:025:0035 площею 0.3253 (га), :03:025:0039 площею 0.139 (га), :04:004:0616 площею 1.723 (га), :04:004:0611 площею 1.723 (га), :04:004:0606 площею 0.15 (га), :04:004:0608 площею 0.15 (га), :04:004:0603 площею 0.15 (га), :04:004:0605 площею 0.15 (га), :04:004:0609 площею 0.15 (га), :04:004:0610 площею 0.15 (га), :04:004:0607 площею 0.15 (га), :04:004:0180 площею 5.3663 (га), :01:005:0052 площею 1.0325 (га).
Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вказані об`єкти нерухомості (земельні ділянки) є предметом даного кримінального правопорушення та ймовірно могли бути набутими злочинним шляхом.
Таким чином, зазначені земельні ділянки відповідають ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і мають значення речових доказів.
Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у можливості реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим.
Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, накладення арешту на вищезазначені земельні ділянки відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно може бути використане як докази під час судового розгляду для встановлення факту або обставин у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0001395 від 29.11.2021, задовольнити.
Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:5272, площею 0.1547 (га), :04:004:5197 площею 0.4213 (га), :04:004:5196 площею 1.147 (га), :04:004:5194, площею 0.2606 (га), :04:004:5193 площею 1.4624 (га), :04:004:5205 площею 1.1455 (га), :04:004:5203 площею 0.5775 (га), :03:025:0034 площею 0.2112 (га), :03:025:0038 площею 0.1206 (га), :03:025:0041 площею 0.1702 (га), :03:025:0035 площею 0.3253 (га), :03:025:0039 площею 0.139 (га), :04:004:0616 площею 1.723 (га), :04:004:0611 площею 1.723 (га), :04:004:0606 площею 0.15 (га), :04:004:0608 площею 0.15 (га), :04:004:0603 площею 0.15 (га), :04:004:0605 площею 0.15 (га), :04:004:0609 площею 0.15 (га), :04:004:0610 площею 0.15 (га), :04:004:0607 площею 0.15 (га), :04:004:0180 площею 5.3663 (га), :01:005:0052 площею 1.0325 (га), які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , шляхом заборони їх відчуження та розпорядження.
Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1