ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/201/21
Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2021 року листопада місяця 16 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
Секретаря: ОСОБА_5
Прокурора: ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000467 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області суду від 22 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 від 09.10.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000467 від 28.08.2014 року.
Дану скаргу мотивовано тим, що СУ ГУНП в Херсонській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000467 від 28.08.2014 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, в якій ОСОБА_7 визнано потерпілою, що постанову слідчим винесено з грубим порушенням закону і основних засад кримінального процесу.
ОСОБА_7 вважає що, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000467 щодо одних і тих же подій одночасно здійснювалось двома органами досудового розслідування :
1. Військовою прокуратурою Херсонського гарнізону Південного регіону України, бо учасником подій був військовослужбовець ЗСУ і в ЄРДР було внесено в т.ч. за ст. 415 КК України) по кримінальному провадженню№0000467.
2. Слідчим управлінням ГУ НП в Херсонській області в частині досудового розслідування за ч.2 ст. 286 КК України, яка також була внесена в ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000467.
Дії двох правоохоронних структур у даному випадку, на її погляд, були скоординованими та узгодженими аби не допустити встановлення дійсних обставин справи і не прийняти законне і об`єктивне рішення про наявність вини водія-механіка танку та командира танку у ДТП, у якому загинув чоловік потерпілої.
Так, спочатку - 27.12.2018 року військовою прокуратурою Херсонського гарнізону Південного регіону України було винесено постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення, якою в обґрунтування правомірності дій військовослужбовців покладено лише частину показань допитаних свідків і лише свідків військовослужбовців і взагалі відкинуто показання свідків не військовослужбовців, які навпаки доводять вину водія-механіка танку та командира танку (відсутність освітлення, розміщення танку посередині другої смуги із заїздом на зустрічну смугу, повідомляють про поломку танку, повідомляють про відсутність гальмівного шляху тощо), а також застосовано в обґрунтування правильності дій водія танку щодо його зупинки посеред дороги учбовий посібник замість чинного законодавства України, через що військова прокуратура вказує, що винен у ДТП лише чоловік потерпілої, при цьому не наведено також жодних аргументів з яких відкинуто результати виготовленої на її замовлення судової автотехнічної експертизи, якою вказано, що дії водія-механіка танку не відповідали чинному законодавству і були прямо пов`язані із наслідками ДТП. Щодо проведених судових експертиз на замовлення прокуратури , то вони дії водія-механіка танку не досліджували, через "якусь" неможливість проведення даного дослідження». В результатів військова прокуратура перекваліфікувала склад кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 415 КК України на ч. 2 ст. 415 КК України.
Через місяць - 30 січня 2019 року старший слідчий СУ ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_9 на підставі ст. 40, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000467, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 серпня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст. 286 КК України.
Мотиви і підстави даної постанови ідентичні тим, що вказані у постанові військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України від 27.12.2018 року про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення, які скаржниця вважає безпідставними, необґрунтованими і передчасними.
По даній справі кримінальне провадження раніше неодноразово закривалось як слідчими військової прокуратури, так і слідчими ГУ НП - неодноразово скасовувались ухвалами слідчих суддів Херсонського міського суду Херсонської області.
Слідчі судді у своїх ухвалах визначали вказівки та вказували на обставини, які слід досліджувати під час проведення досудового розслідування, але не зважаючи на наявність таких чітких вказівок орган досудового розслідування провів це розслідування неповно, не об`єктивно, чим проігнорував обов`язкові вказівки слідчих суддів.
Слідчі і прокуратури і ГУ НП у даному випаду знову поверхово і не повно провели досудове розслідування даного провадження та прийняли передчасне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 своє рішення мотивував це тим, що доводи заявника щодо не проведення всього обсягу слідчих дій, зокрема усунення розбіжностей у показах свідків, щодо наявності чи відсутності освітлення на танку перед та в момент ДТП не можуть бути підставою для скасування постанови слідчого, оскільки це виявилося неможливим та вказані слідчі дії не можуть вплинути на правильність правового обґрунтування висновків, зроблених слідчим в оскаржуваній постанові.
Не погодившись з постановленою ухвалою суду, потерпіла ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу, де просила поновити строк на апеляційне оскарження та вважає, що вказана ухвала є необґрунтованою і підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів указує, що слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, не надано оцінки всім зібраним у справі доказам, суддя не звернув уваги на те, що досудове розслідування проведено не об`єктивно та упереджено.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, скаржника та її представника про підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до висновку, висловленому в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18), у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. У разі, якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
Поважність причин визначається судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.
Також при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку до уваги має братися у тому числі й поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала вона розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку або якнайшвидше після його закінчення, чи скористалась вона вже таким правом раніше та інші доречні обставини.
Строк на апеляційне оскарження ОСОБА_7 пропущений з поважних причин, і підлягає поновленню, оскільки потерпіла неодноразово зверталася до суду апеляційної інстанції з метою оскарження ухвали слідчого судді, проводила активну поведінку спрямовану на реалізацію своїх прав та ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження постановлено 22 лютого 2021 року за участі потерпілої і її представника, де оголошено лише резолютивну частину ухвали, а її повний текст було оголошено 26 лютого 2021 року. Доказів отримання вказаної ухвали, яка була надіслана потерпілій 01 березня 2021 року матеріали провадження не містять. Потерпіла з текстом судового рішення була ознайомлена лише 01 березня 2021 року, після оприлюднення його на Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора у туму числі рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто винив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Тільки за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а, по-друге, однаково-ретельне встановлення і перевірка обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.
За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_10 водій автомобіля загинув.
За ст. 284 КПК України (Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи)
1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;
3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;
3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі;
4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;
5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;
6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;
7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством;
8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;
9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;
9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;
10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
2. Кримінальне провадження закривається судом:
1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;
1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті;
1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті;
2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом;
3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
3. Провадження щодо юридичної особи підлягає закриттю у разі встановлення відсутності підстав для застосування до неї заходів кримінально-правового характеру, закриття кримінального провадження чи ухвалення виправдувального вироку щодо уповноваженої особи юридичної особи.
Про закриття провадження щодо юридичної особи прокурор приймає постанову, а суд зазначає про це у виправдувальному вироку або постановляє ухвалу. Рішення про закриття провадження щодо юридичної особи може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.
4. Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цієї частини.
Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
5. Рішення прокурора про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного не є перешкодою для продовження досудового розслідування щодо відповідного кримінального правопорушення.
6. Копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
Копія постанови прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи надсилається заявнику, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
7. Якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
8. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
9. Якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.
10. Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Підстави закриття кримінального провадження визначені ст.284КПК України, і відповідно закриття кримінального провадження можливе тільки з підстав, визначених у вказаній статті.
Зі змісту вказаної статті вбачається що за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення при цьому необхідно враховувати те, що закрити кримінальне провадження за відсутністю в діянні складку кримінального провадження можливе тільки стосовно конкретної особи.
Всупереч зазначеного, постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 від 09.10.2020 року кримінальне провадження № 0000467 від 28.08.2014 закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не відносно особи, а за фактом дорожньо-транспортної події, що є незаконним.
Крім того, слідчий закрив провадження, зазначивши правовою підставою - п.2 ч.1 ст.284КПК України, таку як - відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України, тоді як п.2 ч.1 ст.284 КПК України не передбачає такої підстави закриття кримінального провадження. Пункт 2 ч.1 ст. 284КПК України передбачає таку підставу закриття кримінального провадження як встановлення відсутності саме в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно із частиною шостою статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист та змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).
За змістом ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту прав та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.
З урахуванням характеру події (ДТП), приписів п.2 ч.1 ст.284, п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження також повинна містити виклад обставин про подію, виклад доказів, які спростовують і доводять, що дії водіїв правомірні.
Оскаржувану постанова не містить викладу таких обставин.
Якщо слідчий прийшов до висновку про невинність водія, то кожен доказ, на який він посилається у постанові, має підтверджувати цю невинність, тобто резолютивна частина постанови про відсутність в діянні водія складу кримінального правопорушення має логічно випливати з мотивувальної частини, але мотивувальна частина вказаної постанови протирічить її резолютивній.
При цьому, з постанови слідчого від 09.10.2020 року, про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим взагалі не виконано попередні ухвали слідчих суддів про скасування аналогічних постанов про закриття вказаного кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином не перевірив доводи скарги ОСОБА_7 , матеріали кримінального провадження та саму постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 від 09.10.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000467 від 28.08.2014 року у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2016 року скасуванню з постановленням нового рішення про скасування постанови слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 309, 310,407,422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.
Строк на апеляційне оскарження ОСОБА_7 поновити.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 від 09.10.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000467 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, скасувати, з постановленням нового рішення в цій частині.
Скаргу ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 від 09.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000467 - задовольнити.
Постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 від 09.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000467 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - скасувати, матеріали кримінального провадження направити для досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)