печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002532 від 26.09.2016 відносно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В :

31.03.2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002532 від 26.09.2016 відносно ОСОБА_7 .

Так, в обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002532 від 26.09.2016, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 263 (в редакції Закону від 05.07.2012); ч. 2 ст. 263-1(в редакції Закону від 14.05.2013) КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Зориківка Міловського району Луганської області, Україна, громадянину України, раніше не судимому, із повною вищою освітою, одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за останньою відомою адресою: АДРЕСА_2 , займаючому посаду заступника начальника управління оперативних розробок міжрегіонального характеру Департаменту державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України (станом на лютий 2014 року), у вчиненні за сукупністю:

- на виконання явно злочинного наказу, перевищення влади та службових повноважень, тобто умисного вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011);

- заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого та особливо тяжкого злочинів, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

- носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції Закону від 05.07.2012);

- незаконного видалення маркування вогнепальної зброї, за попередньою змовою групою осіб, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України (в редакції Закону від 14.05.2013).

Наказом МВС України від 20.12.2012 №1120 о/с ОСОБА_7 призначений на посаду заступника начальника управління оперативних розробок міжрегіонального характеру Департаменту державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України. Наказом МВС України в м. Києві від 29.07.2011 за № 297 о/с ОСОБА_7 присвоєне спеціальне звання підполковник міліції.

ОСОБА_7 , працюючи на посаді заступника начальника управління оперативних розробок міжрегіонального характеру Департаменту державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України, будучи представником влади та службовою особою, діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, грубо порушив вимоги п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, хибно розуміючи поняття виконання наказів керівника, у період 21.02.2014 першої половини дня 24.02.2014 в місті Києві на виконання явно злочинного наказу перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків. Окрім цього, він безпосередньо прийняв участь у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого та особливо тяжкого злочину, у незаконному видаленні маркування вогнепальної зброї, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також у носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_7 , працюючи на посаді заступника начальника управління оперативних розробок міжрегіонального характеру Департаменту державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України, будучи представником влади та службовою особою, діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, грубо порушив вимоги п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, хибно розуміючи поняття виконання наказів керівника, у період 21.02.2014 першої половини дня 24.02.2014 в місті Києві на виконання явно злочинного наказу перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків. Окрім цього, він безпосередньо прийняв участь у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого та особливо тяжкого злочину, у незаконному видаленні маркування вогнепальної зброї, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також у носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Діючи у складі та в інтересах злочинної організації, у порушення вимог статей 3, 34, 68 Конституції України ОСОБА_8 надав вказівку членам цієї злочинної організації - Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_9 і Голові Служби безпеки України ОСОБА_10 та іншим невстановленим слідством особам організувати очолюваними ними правоохоронними органами у взаємодії між собою та іншими правоохоронними органами і цивільними особами «тітушками» реалізацію вищевказаного злочинного плану щодо жорстокого силового придушення протестних акцій, результатом чого має стати повне очищення від мітингувальників Майдану Незалежності, будівель центральної частини м. Києва, у тому числі будівлі Федерації профспілок України, яка правомірно використовувалась мітингувальниками для розміщення Штабу національного супротиву, медичної частини, Прес-центру, їдальні та інших структурних формувань Євромайдану.

Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_9 , його заступником ОСОБА_11 , командувачем внутрішніх військ України ОСОБА_12 , начальником ГУ МВС України в Київській області та одночасно виконувачем обов`язки начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 , заступником начальника Головного управління начальником міліції громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 , 18.02.2014, на вулицях Інститутській, Шовковичній, Садовій у м. Києві з метою протидії мирній ході для підтримки голосування у Верховній Раді України за повернення до Конституції 2004 року, яка б збалансувала парламентські і президентські повноваження, в період з 11 до 16 год. без відповідних правових підстав організовано вчинення працівниками спецпідрозділів міліції «Беркут» та військовослужбовцями внутрішніх військ з перевищенням службових повноважень силового розгону протестувальників із застосуванням фізичної сили, гумових кийків, сльозогінного газу і світлошумових гранат, а також прихованого (без офіційного наказу) використання вогнепальних набоїв та зброї, у результаті якого загинуло 10 осіб, а також 509 отримали тілесні пошкодження з яких 37 тяжкі, 85 середньої тяжкості, 178 легкі, 209 завдано насильницьких дій, які спричинили фізичний біль).

При цьому, використовуючи те, що, на виконання їх злочинних вказівок правоохоронці та цивільні особи, так звані «тітушки», будуть вчиняти щодо протестувальників такі протиправні дії, які загрожуватимуть життю та здоров`ю останніх і вони, захищаючись, змушені будуть застосовувати до правоохоронців насильство у відповідь, Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_9 , Голова Служби безпеки України ОСОБА_10 та інші невстановлені особи, для реалізації їх з ОСОБА_8 злочинного плану щодо повного припинення протестів у м. Києві, не рахуючись із можливими жертвами, іншими тяжкими наслідками та провокуючи порушення громадської безпеки, з метою залякування населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про припинення масових акцій протесту та розпуск учасників, які приймали в них участь на Майдані Незалежності в м. Києві та в інших населених пунктах України, вирішили використати повноваження правоохоронних органів на застосування сил і зброї, які надає законодавство для протидії тероризму, не маючи для цього жодних законних підстав. Водночас очільники МВС України та СБ України, відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , чітко усвідомлюючи, що спровоковані правоохоронцями зіткнення з протестувальниками вже призвели до людських жертв і приведуть до подібних наслідків у подальшому, бажаючи їх настання, продовжили реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на організацію підлеглих їм правоохоронних органів, а також «тітушок» для досягнення відповідної злочинної мети, таким чином, штучно створюючи формальні підстави та видимість організації і проведення антитерористичної операції, при цьому свідомо і грубо порушуючи вимоги статей 5, 7, 10, 11, 12 Закону України «Про боротьбу із тероризмом».

У свою чергу Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_9 18.02.2014, перевищуючи свої службові повноваження, діючи за вказівкою та в інтересах ОСОБА_8 , умисно вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, порушуючи вимоги Закону України «Про міліцію» та інші нормативні акти, доручив заступнику Міністра ОСОБА_11 та командувачу внутрішніми військами МВС України ОСОБА_12 з метою провокації порушень громадської безпеки, залякування населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, які приймали в них участь на Майдані Незалежності в м. Києві, а також в інших населених пунктах України, організувати силами ввірених їм підрозділів силовий розгін мітингувальників на Майдані Незалежності України в м. Києві із застосуванням надмірного фізичного насильства, спецзасобів, спеціальної техніки та вогнепальної зброї.

На виконання протиправної вказівки ОСОБА_9 , заступник Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_11 , діючи в інтересах злочинної організації, 18.02.2014 у невстановленому місці дав наказ керівництву ГУМВС України в м. Києві, зокрема тимчасовому виконувачу обов`язків начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_13 , заступнику начальника Головного управління начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 , командиру ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, ОСОБА_15 та іншим правоохоронцям організувати озброєння частини особового складу вогнепальною автоматичною зброєю та спеціальними засобами, забороненими для використання, рушницями і патронами із зарядом свинцевої картечі, а також іншими спецзасобами з метою їх застосування для силового розгону учасників акції протесту на Майдані Незалежності у м. Києві та довести до відома озброєних бійців, що вони мають бути готовими до виконання наказу керівництва держави та правоохоронних органів щодо не вибіркового застосування вогнепальної зброї до невизначеного кола протестувальників, з метою залякування як протестувальників так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, які приймали в них участь на Майдані Незалежності в м. Києві, а також в інших населених пунктах України, тобто до вчинення терористичного акту, що супроводжувався вбивствами громадян.

18.02.2014, приблизно о 16:00 год., біля будівлі Верховної Ради України, розташованої в місті Києві по вул. М. Грушевського, 5, командир полку ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_15 , виконуючи наказ ОСОБА_11 , віддав усний наказ командиру роти спеціального призначення ОСОБА_16 організувати отримання вогнепальної зброї бійцями очолюваної ним роти, саме тими, які будуть готові виконати наказ щодо не вибіркового застосування вогнепальної зброї до невизначеного кола протестувальників, після чого прибути на площу Конституції в м. Києві та зосередитись перед будівлею Верховної Ради України.

20.02.2014 зведений загін працівників роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (далі, РСП ПМОП «Беркут»), знаходячись на вул. Інститутській в м. Києві, виконуючи явно злочинний наказ, перевищуючи владу та службові повноваження, за попередньою змовою групою осіб, в тому числі і інших, на даний час не встановлених слідством осіб, з метою залякування учасників акцій протесту та населення, шляхом небезпечним для життя багатьох осіб, вчинили терористичний акт та умисні вбивства і закінчені замахи на умисні вбивства двох і більше осіб (вбито 48 осіб, отримали вогнепальні поранення 84 осіб), застосувавши табельну вогнепальну зброю:

7,62 мм автоматами Калашникова модернізовані складні, снайперську гвинтівку Драгунова, пістолети ПМ та Форт-12, споряджені бойовими патронами, а також спеціальні засоби - рушниці Форт-500, споряджені у тому числі патронами із зарядом свинцевої картечі та іншу невстановлену вогнепальну зброю щодо мирних учасників акцій протесту.

При цьому діями працівників РСП ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві керували т.в.о. начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_13 , його заступник з громадської безпеки ОСОБА_14 , командир полку ОСОБА_15 та безпосередньо на місці вчинення злочину заступник останнього ОСОБА_17 та командир РСП ПМОП «Беркут», підпорядкованого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_16 .

Про масові вбивства протестувальників на Майдані та причетність до цього правоохоронців широко повідомлялось в засобах масової інформації та мережі Інтернет.

Після вчинення вказаних вище тяжких та особливо тяжких злочинів, з метою уникнення кримінальної відповідальності за їх скоєння, особи, причетні до їх вчинення та організатори цих кримінальних правопорушень, з числа керівництва МВС України, вирішили вивезти безпосередніх виконавців злочинних дій за межі України та знищити знаряддя вчинення злочину.

З цією метою, організатори, з числа вищезазначеного керівництва МВС України та особи, причетні до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, за невстановлених слідством обставин, залучили до вчинення заздалегідь не обіцяного приховування тяжких та особливо тяжких злочинів заступника начальника управління оперативних розробок міжрегіонального характеру Департаменту державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який безпосередньо мав організувати вивезення за межі міста Києва працівників РСП ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в

м. Києві, причетних до вчинення 20.02.2014 зазначених злочинів, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також знищити знаряддя вчинення зазначених злочинів табельну вогнепальну зброю, яка перебувала на озброєнні у ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві та була застосована щодо учасників акцій протесту.

У період другої половини дня 21.02.2014 першої половини дня 24.02.2014, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, на виконання явно злочинного наказу, перевищуючи владу та службові повноваження, за попередньою змовою з командиром ПМОП «Беркут» ОСОБА_15 , який ніс персональну відповідальність за майно ввіреного йому підрозділу та іншими невстановленими на даний час слідством особами, без передбаченого законом дозволу, вчинив носіння вогнепальної зброї, а саме: 24 автоматів 7,62 мм АКМС у кількості 24 шт., 7,62 мм снайперської гвинтівки Драгунова у кількості 1 шт., рушниць 12 мм «Форт-500» у кількості 3 шт. та 9 мм рушниці «Форт-12» у кількості 1шт., які використовувались при вчиненні терористичного акту, унаслідок якого скоєно 48 умисних вбивств та 84 замахів на умисні вбивства учасників акцій масових протестів на вул. Інститутській в м. Києві, шляхом транспортування її з території місця дислокації ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, який розташовувався за адресою: пр-т Червонозоряний, 152 в м. Києві, у невстановлене місце.

Там, ОСОБА_7 та невстановлені особи незаконно знищили вказану табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби шляхом механічного розрізання на частини абразивним матеріалом та видалили механічним способом маркування - серійні номери цих автоматів та снайперської гвинтівки.

Відповідно до акту позапланової перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ГУМВС України в м. Києві № 23 від 13.06.2014, сума збитків, спричинених державі в особі ГУМВС України в м. Києві внаслідок цих умисних дій щодо знищення вогнепальної зброї та спеціальних засобів, станом на 13.06.2014 складає 677 050 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжким наслідком.

За вищевказаних обставин, з метою отримання допомоги у вивезенні за межі міста Києва працівників РСП ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, причетних до вчинення 20.02.2014 зазначених раніше злочинів, у першій половині дня 23.02.2014, більш точний час слідством не встановлено, знаходячись у невстановленому слідством місці, ОСОБА_7 , з використанням засобів телефонного зв`язку, звернувся до раніше знайомого голови правління ВГО «Ніхто крім нас» ОСОБА_18 , з яким підтримував ділові довірливі стосунки, та домовився про зустріч з останнім у приміщенні ПАТ «Київський зонально-дослідницький інститут експериментального проектування» (далі ПАТ «КиївЗНДІЕП»), що орендує ВГО «Ніхто крім нас» за адресою: бульвар Лесі Українки, 26 «Б», м. Київ.

Після 12 години 00 хвилин 23.02.2014, більш точний час слідством не встановлений, ОСОБА_7 прибув до приміщення ВГО «Ніхто крім нас» за адресою: бульвар Лесі Українки, 26 «Б», м. Київ, де його зустрів ОСОБА_18 та провів до свого кабінету. Після чого, останній, усвідомлюючи, що працівники ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, причетні до скоєння вказаних тяжких та особливо тяжких злочинів, не повідомляючи про свої справжні злочинні наміри та вводячи в оману, попрохав ОСОБА_18 , надати допомогу у вивезення за межі міста Києва сімей працівників ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві з території місця дислокації вказаного спецпідрозділу міліції, який розташовувався за адресою: пр-т Червонозоряний, 152 в м. Києві, пояснивши, що це необхідно для недопущення фізичної розправи над ними з боку мітингувальників, на що ОСОБА_18 надав свою згоду та, у свою чергу, попрохав надати відповідну допомогу одного з членів ВГО «Ніхто крім нас» заступника директора ПАТ «КиївЗНДІЕП»

ОСОБА_19 , який за вказаних обставин знаходився у приміщенні ВГО «Ніхто крім нас», та з яким ОСОБА_18 перебував у довірливих дружніх стосунках.

У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , перебуваючи у приміщенні ВГО «Ніхто крім нас» за адресою: бульвар Лесі Українки, 26 «Б», м. Київ, узгодили план дій щодо перевезення у вечірній час 23.02.2014 членів сімей працівників ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві спочатку від території дислокації полку, який розташований по пр-ту Червонозоряному, 152 в м. Києві та який на той час пікетувалась мітингувальниками, до виробничих приміщень ПАТ «КиївЗНДІЕП» за адресою: м. Київ, пр. Возз`єднання, 15/17, а потім і за межі м. Києва в напрямку м. Миколаїв, при цьому ОСОБА_7 не повідомляв ОСОБА_19 про свої справжні наміри щодо вчинення заздалегідь не обіцяного приховування тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме перевезення безпосередніх виконавців умисних вбивств та замахів на умисні вбивства учасників масових протестів 20.02.2014 на вул. Інститутській м. Києва.

Для виконання розробленого з ОСОБА_7 плану дій, ОСОБА_19 залучив інших членів ВГО «Ніхто крім нас» ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які також працювали на різних посадах в ПАТ «КиївЗНДІЕП» і, які також не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_7 .

Вказані особи на службовому автомобілі ПАТ «КиївЗНДІЕП» марки «Пежо» та автомобілі ОСОБА_20 марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 у період з 20 до 23 год. 23.02.2014 перевезли від місця дислокації ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві по пр-ту Червонозоряному, 152 в м. Києві до виробничого приміщення ПАТ «КиївЗНДІЕП» по пр-ту Возз`єднання, 15/17 в м. Києві осіб, причетних до вбивств мітингувальників 20.02.2014, де їм було надано окреме приміщення для переховування. Окрім того, за вказаних обставин невстановленими на даний час слідством особами з числа працівників ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві на територію виробничих приміщень ПАТ «КиївЗНДІЕП», що розташований по проспекту Возз`єднання, 15/17 в м. Києві у двох валізах були привезені частини вогнепальної зброї знаряддя вчинених особливо тяжких злочинів, знищеної ОСОБА_7 та невстановленими на даний час особами.

Наступного дня, 24.02.2014, зранку, за сприяння і фінансування та під контролем ОСОБА_7 , працівники ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, причетні до вбивств мітингувальників 20.02.2014, по 2-3 особи на автомобілях «таксі» виїхали за межі м. Києва в напрямку м. Миколаїв, а частина надалі і за межі України, намагаючись таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Після цього, біля 15 год. 24.02.2014 ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на прохання ОСОБА_7 разом з останнім на автомобілі марки «Мазда»

д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_20 прибули на острів Жуків, що знаходиться на території Голосіївського району міста Києва, де ОСОБА_7 було приховано знаряддя вчинення злочину частини табельної вогнепальної зброї, шляхом втоплення в притоці річки Дніпро річці Віта та закопуванні частини на її березі.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні, на виконання явно злочинного наказу, перевищення влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011).

Крім цього, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції Закону від 05.07.2012).

Також, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у незаконному видаленні маркування вогнепальної зброї, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України (в редакції Закону від 14.05.2013).

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого та особливо тяжких злочинів, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Слідчий вказує, що чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов спочатку про оголошення ОСОБА_7 в державний, а згодом і в міжнародний розшуки.

01.08.2019 Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу, згідно якої надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказана ухвала втратила законну силу 01.02.2020.

Разом з цим, 22.05.2020 Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу, згідно якої надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказана ухвала втратила законну силу 22.11.2020.

Утім, 02.02.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та обрано (заочно) підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали слідчого судді визначено в межах строку досудового розслідування. Ухвала скерована до Служби безпеки України для відома під час здійснення міжнародного розшуку.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 умисно переховується за межами України від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності з 17.01.2018.

Як зазначалось вище, ОСОБА_7 02.11.2020 повідомлено про підозру у вчиненні низки злочинів, серед яких ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України.

Таким чином, слідчий вказує,що ОСОБА_7 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення вказаних правопорушень, оголошений у міжнародний розшук, то чинним КПК України дозволяється здійснення спеціального досудового розслідування стосовно останнього у даному кримінальному провадженні.

З врахуванням зазначеного, слідчий просить суд надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002532 від 26.09.2016 щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити, надавши дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Захисник підозрюваного, якого призначено для здійснення захисту у кримінальному провадженні за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у м. Києві, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні, оскільки підозра є необґрунтованою, а клопотання безпідставним.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та дослідивши матеріали, якими клопотання обґрунтовується, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його в розшук. Зі змісту даної норми закону, випливає, що такий розшук може бути державним та міжнародним. Особа оголошується в міжнародний розшук після або одночасно з оголошенням в державний розшук. За наявності підтвердження відомостей про виїзд розшукуваної особи з України міжнародний розшук оголошується негайно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст. 365 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а від так слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що дані які вказують на її обґрунтованість, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання даних, а саме:

- показання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ;

- висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 33/7-3/6-4/6-2/5 від 29.01.2016 про проведення комплексної судової експертизи (дослідження), відповідно до якого надані на дослідження об`єкти є частинами або елементами частин автоматичної нарізної вогнепальної зброї, а саме автомата Калашникова (АК) та модифікації автомата Калашникова модернізованого зі складеним прикладом (АКМС) калібру 7,62х39 мм; частинами або елементами частин самозарядної нарізної вогнепальної зброї, а саме снайперської гвинтівки Драгунова (СВД) калібру 7,62х54 мм; основною частиною вогнепальної зброї, а саме стволом 16 калібру з цівкою з номером « НОМЕР_2 » до гладкоствольної мисливської рушниці ІЖ «К»; проведеним дослідженням встановлено, що механізм відділення наданих на дослідження об`єктів №№ 3,4,5,8,9,12 від цілісного предмета, є відпил абразивним інструментом;

- висновком експертів КНДІСЕ Міністерства юстиції України за результатами проведення комісійної експертизи зброї та слідів її використання № 24414/15-33/5-219б від 25.04.2016 згідно якого кулі, вилучені під час огляді місць подій, під час надання медичної допомоги та з трупів потерпілих вистріляні з 7,62 мм автоматів АКМС, якими були озброєні працівники РСП ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, що перебували 20.02.2014 по вул. Інститутській в м. Києві;

- висновком службового розслідування ГУ МВС України в місті Києві за інформацією щодо втечі окремих працівників ПМОП «Беркут»;

- висновком балістичної експертизи Київського міського НДЕКЦ МВС України№ 581 від 07.07.2016, відповідно до якої представленні на дослідження об`єкти, виявлені та вилучені згідно протоколу від 30 травня 01 червня 2016 року з дна річки (Жуків острів Голосіївського району м. Києва) є частинами вогнепальної зброї;

- довідкою спеціаліста від 14.09.2016 про проведення експертного дослідження частини ствольної коробки автомата АКМС щодо встановлення серійного номеру елементу зброї;

- протоколом огляду місця події від 12-13.08.15 року, згідно якого на дні річки в районі острова Жуків Голосіївського району м. Києва та її прибережній смузі виявлені частини вогнепальної зброї;

- висновком комплексної судово-балістичної експертизи № 22510/15-33/23992-24027/15-33/5-171б від 16.12.2015 згідно яких кулі, вилучені під час огляді місць подій, під час надання медичної допомоги та з трупів потерпілих вистріляні з 7,62 мм автоматів АКМС, якими були озброєні працівники РСП ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, що перебували 20.02.2014 по вул. Інститутській в м. Києві;

- висновком комплексної судово-балістичної експертизи № 14893/15-33/5-113б від 29.02.2016 згідно якої гільзи, вилучені під час огляду місця події 09.06.2014 споруди типу «барикада» по вул. Інститутській в м. Києві та надані 19.03.2014 громадянами ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 стріляні з 7,62 мм автоматів АКМС, якими були озброєні працівники РСП ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, що перебували 20.02.2014 по вул. Інститутській в м. Києві;

- висновок судово-балістичної експертизи №8-2/61б від 14.06.2016 згідно якої гільзи, вилучені під час огляду місця події 09.06.2014 споруди типу «барикада» по вул. Інститутській в м. Києві та надані 19.03.2014 громадянами ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 стріляні з 7,62 мм автоматів АКМС, якими були озброєні працівники РСП ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, що перебували 20.02.2014 по вул. Інститутській в м. Києві;

- іншими здобутими доказами, які у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до інформації, наданої Управлінням внутрішньої безпеки СБ України на виконання доручення листом №9/193 від 05.01.2018, ОСОБА_7 не проживає за можливими відомими адресами, встановити та допитати осіб, яким відоме теперішнє місцезнаходження останнього, а також вручити останньому повістку про виклик не представилось за можливе.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_7 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому особисто письмове повідомлення про підозру від 17.01.2018, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 111, ст. 135 КПК України, 17.01.2018 направлено у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним Кодексом для вручення повідомлень, а саме надіслано поштою, на останні відомі адреси його реєстрації та проживання, а саме: кур`єрською доставкою особисто за адресою: АДРЕСА_1 . Аналогічним чином скеровано повідомлення про підозру від 02.11.2020, а саме поштою на останні відомі адреси реєстрації та проживання підозпрюваного за адресою: : АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації Департаменту карного розшуку Національної поліції України місце перебування ОСОБА_7 не встановлено, за місцем проживання він відсутній.

Таким чином, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Постановою слідчого від 17.01.2018 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук, а 04.05.2020 останнього оголошено у міжнародний розшук, здійснення якого доручення Службі безпеки України.

З метою здійснення міжнародного розшуку, на підставі ст. 3 Угоди про співробітництво держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у боротьбі зі злочинністю, 05.03.2021 скеровано лист до компетентних органів Республіки Білорусь щодо вжиття заходів з установлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 .

Окрім того, на підставі Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Литовської Республіки про співробітництво в боротьбі зі злочинністю та міжнародним тероризмом, укладеної 12.04.2007, 05.03.2021 скеровано лист до компетентних органів Литовської Республіки щодо вжиття заходів з установлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 .

Разом з цим, з метою місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , 23.12.2020 надано доручення в порядку ст. 40 КПК України Головному оперативному управлінню Державного бюро розслідування.

Так, враховуючи викладене, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, в яких він підозрюється є достатньо даних, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

За вищевикладених обставин, слідчий суддя вважає, що наявні достатні та безсумнівні підстави, що підозрюваний ОСОБА_7 умисно переховується від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним злочинів, у тому числі особливо тяжкого, за який законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, проте притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством, не виявляється можливим.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002532 стосовно ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 3, 9, 22, 42, 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, п. 20-1 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002532 від 26.09.2016 щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зориківка Міловського району Луганської області, Україна, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заступника начальника управління оперативних розробок міжрегіонального характеру Департаменту державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 263 (в редакції Закону від 05.07.2012); ч. 2 ст. 263-1(в редакції Закону від 14.05.2013) КК України..

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1