1 із 6 Провадження №1-КП/303/798/21
Справа №303/6648/21
Номер рядка статистичного звіту 21
вирок
Іменем України

23 березня 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачеві кримінальне провадження №0000263 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Софія Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ), з вищою освітою, ФОП, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 125 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
законного представника потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 23 червня 2021 року близько 20 години, перебуваючи на вулиці біля місця свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинити фізичну біль, умисно наніс малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правою рукою три удари в область обличчя, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у виді синця у верхній третині спинки носа, крововиливу на слизовій нижньої губи справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Такі дії, ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно в червні 2021 року вийшовши близько 19 години на подвір`я свого будинку побачив через ворота, як двоє хлопців щось роблять біля його автомобіля, який знаходився на мостику біля воріт. Вийшовши на вулицю побачив як потерпілий скручує з коліс його автомобіля ковпачки почав сварити його, проводити виховну роботу. Не бачив на обличчі потерпілого тілесних ушкоджень. Ствердив, що не підходив до потерпілого оскільки вийшов на вулиці без взуття. Коли потерпілий зі своїм

2 із 6
товаришем від`їхали від місця події, він почав оглядати автомобіль, вирішив подивитися чи ще щось не нашкодили хлопці. Через декілька хвилин до нього підійшла свідок ОСОБА_10 і спитала чого він свариться на що він їй все розповів. Категорично заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Крім того, через деякий час прийшла його бабуся і почала його родині погрожувати. Вважає, що це кримінальне провадження спровоковано стосовно нього, оскільки бабуся потерпілого мала намір отримати матеріальне відшкодування.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитаним у присутності законного представника ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив, що 23 червня 2021 року обвинувачений спричинив йому не менше трьох ударів в обличчя. Повідомив, що у той день катався на велосипеді зі своїм товаришем ОСОБА_11 у селі Великі Лучки Мукачівського району. Близько 19 години 00 хвилин він запропонував товаришу відкрутити ковпачки на колесах автомобіля. Підійшли ближче до автомобіля обвинуваченого, який знаходився на містку біля воріт, він підійшов ближче до лівого заднього колеса і почав відкручувати ковпачок, товариш знаходився позаду автомобіля біля купи з піском. Несподівано вийшов з двору обвинувачений, і без будь-яких пояснень, наніс йому рукою удари в обличчя. Налякавшись, він почав виправдовуватись, сказав що більше не буде таке робити. Після чого вони з товаришем сіли на велосипеди і поїхали до його бабусі. Спочатку він сказав бабусі, що впав з велосипеда, потім товариш розповів що удари наніс обвинувачений.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий є її онуком. 23 червня 2021 року близько 19 години 00 хвилин, або трохи пізніше до неї прийшов онук зі своїм товаришем ОСОБА_13 і повідомив, що впав з велосипеда, вдарився і помочився. Онук був переляканим, і щоб вияснити, що трапилося вона вийшла на подвір`я до товариша, почала його запитувати і він розповів що удари в обличчя її онуку спричинив обвинувачений. Вони відразу поїхали на місце події, ОСОБА_13 вказав на обвинуваченого, який спричиняв удари. Коли вона підійшла до будинку, вийшла дружина обвинуваченого, яка працює директором у школі, почала заспокоювати її, що сталося непорозуміння і вони не знали що це її онук. Обвинувачений почав їй погрожувати, намагався спричинити тілесні ушкодження, однак дружина його стримувала. Повернувшись додому, вона викликала швидку медичну допомогу, оскільки хвилювалася за здоров`я онука, який був побитий та переляканий.
Свідок ОСОБА_11 , будучи допитаним у судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_14 повідомив що разом з потерпілим 23 червня 2021 року каталися на велосипедах. Потерпілий запропонував відкрутити ковпачки на колесах автомобіля обвинуваченого. Потерпілий підійшов до лівого заднього колеса, він підійшов до правого заднього колеса, але в нього не виходило відкрутити. Несподівано з двору вийшов обвинувачений і почав наносити удари в обличчя кулаком потерпілому. Вони налякалися сіли на велосипеди і поїхали до бабусі потерпілого. Спочатку його товариш сказав бабусі, що він впав з велосипеду.
Також, свідок ОСОБА_11 ствердив, що саме він першим розповів як саме відбувалися події, і показав бабусі потерпілого, з якого саме будинку вийшов обвинувачений і наніс удари потерпілому. Підтвердив що в той момент на вулиці знаходилася ще одна жінка, яка була далеко від місця події.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що працює фельдшером у сільській лікарні, де також працює водієм дідусь потерпілого. 23 березня 2021 року (точної дати не пам`ятає) було здійснено виклик по місцю проживання потерпілого. При огляді потерпілого ним було зафіксовано розбиту губу, тобто було спричинено удар по обличчю, можливий також у зв`язку з падінням потерпілого. Оскільки ОСОБА_16 скаржився на головні болі та ускладнене дихання він направив його на огляд МРТ. Крім того, ним було зафіксовано, що на момент спричинення ударів потерпілому, ним було здійснено випорожнення сечею.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що знайома з обвинуваченим, оскільки працює технічним працівником у школі де директором працює дружина обвинуваченого. Знає обвинуваченого як спокійну, урівноважену людину. 23 червня 2021 року увечері поверталася з

3 із 6
магазину. Вийшовши із-за повороту на вулицю, де проживає обвинувачений, пройшовши 10 метрів, побачила що їй телефонує сестра, почала з нею розмовляти. Несподівано для себе почула крики, оглянувшись побачила як за 30 метрів від неї обвинувачений стоїть біля свого автомобіля та сварить потерпілого, який на той час просив вибачення за зроблене. Потім вона побачила, що біля машини був ще один хлопчина, вони відразу сіли на велосипеди та поїхали, по дорозі вони зіткнулися і впали, підвелися і поїхали далі. Коли вона підійшла до обвинуваченого, спитала що трапилося, він пояснив, що потерпілий відкручував ковпачки з коліс. Категорично ствердила, що не бачила щоб обвинувачений наносив потерпілому тілесні ушкодження, крім того він ввічлива людина і не міг спричинити будь-якої шкоди дитині.
Суд критично оцінює покази потерпілої ОСОБА_10 , оскільки вона не бачила як розвивалися події, а побачила тільки момент, коли обвинувачений сварив потерпілого, який разом з товаришем згодом поїхав додому. Також, спростовуються покази даного свідка висновком експерта за яким спричинені потерпілому тілесні ушкодження могли виникнути по механізму, вказаному ним у ході проведення слідчого експерименту, і не є характерними для падіння з висоти власного зросту з наданням чи без надання тілу прискорення з подальшим ударянням об нього.

Дослідженням документів, які надані суду сторонами кримінального провадження, а також оцінкою даних доказів на предмет належності та допустимості, судом встановлено наступне.
Факт спричинення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_6 у виді синця у верхній третині спинки носа, крововиливу на слизовій нижньої губи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, підтверджується висновком експерта Мукачівського районного відділення СМЕ № 190/2021 від 21 липня 2021 року.
Відповідно до даного висновку експерта потерпілий міг знаходитись у вертикальному чи близькому до нього положенні тіла, при цьому було спричинено не менше двох ударів і такі не є характерними для спричинення внаслідок падіння з висти власного зросту. По давності спричинення вкладаються в дату події.
Під час слідчого експерименту, здійсненим в порядку статті 240 КПК України, потерпілий ОСОБА_6 відтворив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, вказав механізм спричинення ударів, що підтверджується протоколом слідчого експерименту та переглянутим у судовому засіданні відео.
Крім того, відповідно до додаткового висновку експерта Мукачівського районного відділення СМЕ № 6/2021 від 10 серпня 2021 року виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли виникнути по механізму, вказаному ним у ході проведення слідчого експерименту, і не є характерними для падіння з висоти власного зросту з наданням чи без надання тілу прискорення з подальшим ударянням об нього.
Доведеною є вина обвинуваченого також протоколом слідчого експерименту з малолітнім свідком ОСОБА_11 , який під час слідчого експерименту відтворив обставини спричинення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим. Позиція свідка ОСОБА_11 узгоджуються показами даними ним під час судового розгляду та показами, які надав суду потерпілий.
Допитана в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_17 підтвердила надані раніше висновки. Ствердила що потерпілому спричинено не менше двох ударів твердим тупим предметом, в тому числі можливе спричинення тілесних ушкоджень тильною стороною зап`ястя руки (не виключено інший тупий предмет). Категорично виключила можливе спричинення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з велосипеда.
Відповідно до протоколу огляду футболки, яка належить потерпілому встановлено на правому рукаві спереду та на нижній частині трохи зліва від центру плями бурого кольору. (протокол огляду від 24 червня 2021 року).
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки

4 із 6
зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду з огляду на таке.
Судовий розгляд здійснено в порядку статті 337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.
Слід зазначити що статтею 93 КПК України чітко визначено що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Зокрема частиною 3 зазначеної вище статті передбачено що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Факт спричинення малолітньому потерпілому тілесних ушкоджень, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень підтверджується висновком експерта Мукачівського районного відділення СМЕ № 190/2021 від 21 липня 2021 року.
Доведено вину обвинуваченого ОСОБА_3 показами потерпілого, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є послідовними та узгоджуються між собою та з відтвореними обставинами події за результатами слідчих експериментів.
Слід зазначити, що за результатами додаткової експертизи, виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли виникнути по механізму, вказаному ним у ході проведення слідчого експерименту, і не є характерними для падіння з висоти власного зросту з наданням чи без надання тілу прискорення з подальшим ударянням об нього.
Таким чином, спростовуються доводи сторони захисту та свідка ОСОБА_10 про спричинення тілесних ушкоджень малолітньому потерпілому ОСОБА_6 внаслідок падіння з велосипеда. Крім того, обвинувачений підтвердив, що до моменту конфлікту не бачив будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого.
Також, суд вважає необґрунтованою позицію сторони захисту щодо неналежності та недопустимості письмових доказів та показів потерплого, свідків сторони обвинувачення. Доводи обвинуваченого щодо надуманості обставин справи, з метою отримання матеріальної вигоди потерпілими, спростовується позицією потерпілого та законного представника, які не зверталися до суду з цивільним позовом.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого - частиною 1 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше не притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Позиції учасників судового розгляду.

5 із 6
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, пропонував суду призначити йому покарання у виді штрафу.
Також, суд враховує позицію законного представника потерпілого, яка не зверталася до суду з цивільним позовом про стягнення моральної та матеріальної шкоди, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений кримінальний проступок, залишила на розсуд суду.
Обвинувачений, заперечуючи свою вину у вчиненні кримінального проступку просив ухвалити виправдувальний вирок.
Захисник обвинуваченого просила прийняти рішення відповідно до частини 1 статті 373 КПК України ухвалити виправдувальний вирок.

Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статей 66,67 КК України, суд ом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення з урахуванням статті 12 КК України.
У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, не примирився з потерпілим, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті у виді штрафу.
Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.
ОСОБА_3 призначити за частиною 1 статті 125 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50(п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: дитячу майку, яка передана на зберігання в кімнату речових доказів Мукачівського РУП ГУК НП в Закарпатській області повернути потерпілому.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6 із 6
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копрію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_1