НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3119/20
Провадження № 1-кп/0182/667/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2021 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2020 року за №0000165 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рябініно, Чердинського району, Пермської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, працюючого на посаді контролера ДП «Нікопольський центральний ринок», одруженого, має на утримані двох малолітніх дітей 2009 р.н., 2016 р.н., який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України,

з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2020 року, приблизно о 15 годині 59 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_7 , здійснював рух в районі буд. 80 на вул. Електрометалургів у м. Нікополі Дніпропетровської області, з боку вул. Станіславського у напрямку перехрестя з вул. Некрасова, зі швидкістю щонайменше 57,4...61,4 км/год., проїжджа частина якої має односторонній рух.

У вищезазначений час, ОСОБА_8 , керуючи велосипедом «Салют», рухався по проїзній частині вул. Електрометалургів у м. Нікополі Дніпропетровської області, з боку вул. Станіславського у напрямку перехрестя з вул. Некрасова у попутному автомобілю «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напрямку, праворуч від нього, ближче до правого краю проїжджої частини. Та, у момент наближення до нього автомобіля, під керуванням водія ОСОБА_3 , порушуючи п. 10.1 Правил дорожнього руху «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», подавши сигнал шляхом підняття лівої руки про зміну напрямку руху, змінив напрямок свого руху ліворуч, з подальшим виїздом на смугу, де рухався автомобіль «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

В процесі руху водій ОСОБА_3 ,13.02.2020 приблизно о 15 годині 59 хвилин, рухаючись в районі буд. 80 по вул. Електрометалургів у м. Нікополі Дніпропетровської області, з боку вул. Станіславського у напрямку перехрестя з вул. Некрасова, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, допустивши злочинну недбалість, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, при виявлені небезпеки для руху у вигляді велосипеду, під керуванням ОСОБА_8 , який змінив напрямок свого руху ліворуч, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди і допустив наїзд передньою правою боковою частиною свого автомобіля на ліву бокову середню частину велосипеда «Салют», під керуванням водія ОСОБА_8 .

Своїми діями водій автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 (б); 12.4; 12.9 (б) та 12.3 Правил дорожнього руху, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.4.: В населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

п.12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" .

Порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження: садно і забита рана в потиличній області, садна на тильних поверхнях 2-3-го пальців лівої кисті, синець і садно на тильній поверхні 2-3-го пальців правої кисті, синець на внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, крововилив у м`яких тканинах голови в лобно-тім`яній області по серединній лінії, перелом потиличної кістки з розповсюдженням на інші відділи склепіння та основи черепу, двобічний субдуральний крововилив об`ємом до 30 мл., крововиливи під м`якими Мозковими оболонками лобних і скроневих часток обох півкуль головного мозку, вогнища забиття скроневих і лобних часток обох півкуль мозку, крововиливи у шлуночки головного мозку, крововилив в м`яких тканинах правої сідниці. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження утворилися в умовах дорожньо-транспортної пригоди та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

Смерть ОСОБА_8 наступила 13 лютого 2020 року о 20 годині в реанімаційному відділенні комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня №1» НМР.

Дії ОСОБА_3 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (в редакції Закону від 24.09.2008).

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину не визнав, оскільки вважає, що велосипедист ОСОБА_10 допустив першим грубе порушення ПДР, створив йому перешкоду у русі, а він, керуючи автомобілем «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 не допустив грубого порушення ПДР, оскільки швидкість руху не перевищував, вживав заходи щодо попередження зіткненню, а саме гальмував. Швидкість керованого ним автомобіля була приблизно 50 км/год. По відношенню до його автомобіля велосипедист їхав по середині дороги і виконуючи різкий маневр в сторону його автомобіля, вдарився в двері. Він загальмував і зупинився. Велосипедист, як з`ясувалося для нього пізніше створив небезпеку у русі для автомобіля «Таврія»» під керуванням свідка ОСОБА_11 і останній йому сигналив, що можливо злякало велосипедиста. Він бачив, як велосипедист змінив напрямок руху і перестроївся в середню смугу руху і в цей момент для нього виникла небезпека у русі. Але, він не бачив, як і коли велосипедист підняв руку, вказуючи на маневр перестроювання ліворуч. Під час досудового розслідування не встановлено місце зіткнення автомобіля і велосипеда, невірно визначено траєкторію руху велосипедиста. Враховуючи усі обставини, просив призначити об`єктивне покарання, з урахуванням того, що матеріальну шкоду ним відшкодовано потерпілому в повному обсязі, він вперше притягається до кримінальної відповідальності, жодного разу, починаючи з 1994 року не допустив порушень ПДР і не був притягнутий навіть до адміністративної відповідальності. Подія ДТП 13.02.2020р. була нещасним випадком, а не умисним злочином. Він не залишив місце ДТП, намагався надати першу медичну допомогу потерпілому і не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні повідомив, що померлий ОСОБА_8 був його дідусем. Про обставини ДТП йому відомо з відеозапису, який йому надали переглянути. А також він був присутнім під час слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_11 . Саме він ніс витрати на поховання дідуся, які відшкодував йому обвинувачений. Але він просив задовольнити його позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди і стягнути з обвинуваченого на його користь 25 тис. гривень. При цьому, він вважав, що покарання стосовно обвинуваченого слід обрати без ізоляції, оскільки він не переховувався, не залишив місце ДТП, був тверезим, вперше притягається до кримінальної відповідальності і має на своєму утриманні малолітніх дітей.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, експерт ОСОБА_12 підтвердив висновок експертизи та зазначив, що він особисто не був присутнім на місці ДТП. Для проведення експертизи йому в розпорядження були надані усі матеріали кримінального провадження, зокрема відеозапис з камер зовнішнього спостереження руху на ділянці проїжджої частини дороги, де відбулося ДТП. Експерт зазначив, що відповідно до ПДР України смуга для руху транспорту не може бути меншою ніж 2,75м., а максимальна ширина смуги для руху автотранспорту при відсутності дорожньої розмітки не визначена. На відео, яке він переглянув є очевидним, що дорожня розмітка відсутня, а автомобілі рухаються лише у двох смугах, як прийнято водіями, в залежності від розміру транспортного засобу. Велосипедист ОСОБА_10 змінив напрямок руху, допустивши порушення ПДР першим. При цьому моментом виникнення небезпеки у русі для водія автомобіля був момент зміни руху, на що вказує зміна кута у русі автомобіля ліворуч. Вихідні дані для проведення експертизи, отримані під час перегляду відеозапису. Так, 45 с. відеозапису є моментом виявлення небезпеки у русі водієм ОСОБА_13 . При цьому експерт повідомив, що ним було враховано контрольні кадри запису і зроблено розкадровку відео. В даному випадку водій ОСОБА_14 почав гальмувати після виявлення небезпеки. При цьому швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_14 не вплинула на подію ДТП як і той момент, що задніми колесами автомобіль ОСОБА_15 заїхав на бордюр, оскільки ці обставини не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.

Свідок ОСОБА_16 , будучи приведеним до присяги, суду повідомив наступне. Він керував автомобілем «Славута» і рухався у правій смузі руху, ближче до краю, зі швидкістю 40-50 км/год по вул. Електрометалургів від вул. Станіславського до перехрестя з вул. Некрасова, куди йому потрібно було повернути. Велосипедист їхав попереду нього прямо під бордюром. Потім велосипед підняв руку і «рвонув» ліворуч, але відстань між ним і велосипедом була достатньою приблизно 15 м і він встигав загальмувати. При цьому, жодних звукових сигналів велосипедисту він не подавав. А от автомобіль, яким керував ОСОБА_14 випереджав його автомобіль у лівій смузі і велосипедист вдарився прямо в цей автомобіль, де закінчуються праві передні двері і крило, своїм переднім колесом мимохіть. Після зіткнення автомобіль зупинився і водій був у шоці, просив, щоб ніхто нікуди не їхав, але йому особисто довелося поїхати до майстра на СТО, куди він і рухався. До велосипедиста, який впав одразу між двома автомобілями посередині дороги, він не підходив і його особу встановили за відеозаписом співробітники поліції. При цьому свідок підтвердив, що з його участю було проведено слідчий експеримент під час якого, він вказав швидкість з якою рухався його автомобіль, а автомобіль ОСОБА_15 його випереджав, тобто швидкість його руху була більшою. І т.я. він не пам`ятав траєкторію руху велосипеда, він приблизно повідомив місце з якого почав маневр велосипедист і де відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням обвинуваченого, внаслідок чого слідчим було складено траєкторію руху, з якою він погодився. При цьому, він переглядав відеозапис події ДТП і лише там, звернув увагу, як велосипедист ОСОБА_10 підняв руку вгору перед перестроюванням. На момент маневру велосипедистом, він був переконаний, що відстань між ними достатня і коли велосипедист перестроювався попереду його автомобіля, він безперешкодно продовжив рух .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що на будівлі по вул. Електрометалургів, 84, власником якої є його син, встановлені камери відеоспостереження, які частково знімають ділянку проїжджої частини вул. Електрометалургів. З дозволу сина, т.я. сервер не накопичує відеозаписи, ним було переписано відео моменту ДТП і переадресовано слідчому на мобільний телефон. Відеозапис на дисковий носій він особисто і його син, який, на той період був за межами країни, не робили.

За клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження судом досліджені письмові докази у кримінальному провадженні, законність і допустимість яких сторони не оспорюють.

Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.02.2020 року який проведено в період часу з 17.00. год.. до 17.50 год., встановлено, що місцем ДТП є горизонтальна проїзна частина по вул. Електрометалургів в м. Нікополі, в районі буд. 80, призначена для руху в одному напрямку, загальною шириною 9,55м.. При цьому дорожня розмітка на цій ділянці дороги відсутня, засоби регулювання також відсутні, видимість не обмежена. Дорожнє покриття асфальтоване, зволожене, чисте, нерівності та пошкодження дорожнього покриття відсутні. На момент огляду з лівого краю проїзної частини стоїть автомобіль Ford Focus д.н. НОМЕР_1 , на якому виявлено пошкодження правих передніх, задніх дверей, правого бокового дзеркала та лобового скла справа. Крім того, оглянуто велосипед «Салют», який має пошкодження рами. На проїзній частині наявні сліди бурого кольору. З місця огляду вилучений автомобіль марки Ford Focus та велосипед марки «Салют». До протоколу долучені план-схема та фото-таблиця (а.п. 6-14).
Згідно протоколу огляду трупу від 14.07.2020 року, в приміщенні КП «НМЛР» ДОР» за адресою: м. Нікополь, вул. 50 років НЗФ, 2а, було оглянуто труп чоловіка, на потиличній ділянці якого маються тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани, у вушних раковинах виділення бурої рідини, в області шиї виявлено синці та крововиливи (а.п.25).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №118 від 12.03.2020 року (а.п.60-64) на підставі даних судово-медичного дослідження трупа гр. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть його настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забитої рани голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилась розвитком набряку головного мозку, що слід вважати безпосередньо причиною смерті. При дослідженні трупа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 при зовнішньому дослідженні виявлено: садно і забита рана в потиличній області, садна на тильних поверхнях 2-3-го пальців лівої кисті, синець і садно на тильній поверхні лівої гомілки у верхній третині: при внутрішньому дослідженні виявлено: крововилив у м`яких тканинах голови в лобно-тім`яної області по середній лінії, перелом потиличної кістки з розповсюдження на інші відділи склепіння та основи черепу, двобічний субдуральний крововилив об`ємом до 30 мл., крововиливи під м`якими мозковими болонками лобних і скроневих часток обох півкуль головного мозку, вогнища забиття скроневих і лобних часток обох півкуль головного мозку, крововиливи у шлуночки головного мозку, крововилив в м`яких тканинах правої сідниці. Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, утворилися незадовго до госпіталізації. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів або при ударах об такі предмети. Зокрема відкрита черепно-мозкова у вигляді забитої рани перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку утворилася при ударі зі значною силою потиличною областю голови потерпілого об твердий тупий предмет жорсткої конструкції чи його частину, контактуюча поверхня якого переважаюча поверхня в межах контакту. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в умовах ДТП. Виявлені тілесні ушкодження розглядаються сукупно і стосовно живих осіб, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя ( підстава пп. 2.1.3 б, в, г, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №118/2 від 12.03.2020 року (а.п.65-68) на підставі даних судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , при дослідженні трупа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 при зовнішньому дослідженні виявлено: садно і забита рана в потиличній області, садна на тильних поверхнях 2-3-го пальців лівої кисті, синець і садно на тильній поверхні лівої гомілки у верхній третині: при внутрішньому дослідженні виявлено: крововилив у м`яких тканинах голови в лобно-тім`яної області по середній лінії, перелом потиличної кістки з розповсюдження на інші відділи склепіння та основи черепу, двобічний субдуральний крововилив об`ємом до 30 мл., крововиливи під м`якими мозковими болонками лобних і скроневих часток обох півкуль головного мозку, вогнища забиття скроневих і лобних часток обох півкуль головного мозку, крововиливи у шлуночки головного мозку, крововилив в м`яких тканинах правої сідниці. Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, утворилися незадовго до госпіталізації, можливо у вказаній в постанові час. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів або при ударах об такі предмети. Зокрема відкрита черепно-мозкова у вигляді забитої рани перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку утворилася при ударі зі значною силою потиличною областю голови потерпілого об твердий тупий предмет жорсткої конструкції чи його частину, контактуюча поверхня якого переважаюча поверхня в межах контакту. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в умовах ДТП при зіткненні (наїзді) легкового автомобіля на особу, що рухалась на велосипеді, з подальшим послідовним падінням велосипедиста на автомобіль та на тверде покриття дороги. Безпосередньо в момент первинного контакту потерпілий був звернений задньою чи задньо-лівою поверхнею тіла звернення до рухаючогося автомобіля. Виявлені тілесні ушкодження розглядаються сукупно і стосовно живих осіб, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя ( підстава пп. 2.1.3 б, в, г, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_8 . Виявлені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_8 . Смерть його наступила від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді рани голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, яа ускладнилась розвитком набряку головного мозку, що слід вважати безпосередньо причиною смерті. Згідно медичних документів ІНФОРМАЦІЯ_3 об 20.00 год. гр. ОСОБА_8 помер в реанімаційному відділенні Нікопольської МЛ №1, що не суперечить стану розвитку трупних явищ на час проведення дослідження трупа в морозі.

Згідно висновку судової експертизи технічного стану №19/104-9/2/305 від 04.03.2020 року (а.п.85-89) на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебувають в працездатному стані.

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №19/104-9/2/317 від 06.03.2020 року (а.п.93-100) з урахуванням ушкоджень отриманих транспортними засобами внаслідок їх взаємного контактування, механізму слідоутворення цих пошкоджень та деформацій необхідно дійти висновку, що автомобіль «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_3 правою передньою частиною контактував з лівою частиною велосипеда «Салют». Місце зіткнення в повздовжньому напрямку відносно меж проїзної частини дороги розташовувалося на деякій відстані перед подряпинами за напрямком руху до вул. Некрасова. Встановив під яким кутом розташовувались повздовжні осі автомобіля «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипеда «Салют» в момент первинного контакту не надалося можливим.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05.03.2020 року, було вилучено диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на буд. 84 по вул. Електрометалургів в м. Нікополь (а.п.110-113). При відкриті диску на ньому знаходиться файл « ДТП 13.02.2020 вул. Електрометалургів м. Нікополь МР.4» під час перегляду якого видно проїзну частину вул. Електромтеалургів, у напрямку перехрестя з вул. Станіславського. Так, на відеозапису зафіксовано час 15.59.36 год. в цей момент велосипедист потрапляє у об`єктив камери і рухається по правому краю проїзної частини вул. Електрометалургів в напрямку вул. Некрасова, з боку перехрестя з вул. Станіславського. Відповідно до часу «15:59:43» год. велосипедист подає сигнал, піднявши ліву руку догори та змінює напрямок руку ліворуч, подовжуючи рух по траєкторії. О «15.59:44» год. в межах об`єктиву камери з`являється передня частина автомобіля «Ford Focus» світлого кольору, який рухається ближче до лівого краю проїзної частини вул. Електрометалургів, в попутному напрямку. Автомобіль рухається прямо, візуально не змінюючи швидкість. На відмітці часу «15:59.47» год. відбувається зіткнення автомобіля та велосипедиста. В момент контактування велосипедист і автомобіль «Ford Focus» знаходилися навпроти електроопори, яку видно в об`єктив камери. Після чого автомобіль продовжує рух та виходить з меж видимості об`єктиву камери В цей момент велосипедист падає на асфальтне покриття дороги, на «15:59:57» год. (а.п.114-115).
Під час слідчого експерименту 03.03.2020 проведеного в період часу з 10.00 год. до 11.20 год. на місці події, за участю свідка ОСОБА_16 , останній зазначив, що 13.02.2020 року він близько 16.00 год. рухався за кермом автомобіля «Славута» д.н. НОМЕР_4 по вул. Електрометалургів з боку вул. Станіславського в напрямку вул. Некрасова ближче до правого краю проїзної частини зі швидкістю приблизно 50 км/год. Він бачив, що попереду рухається велосипедист, який подав сигнал лівою рукою та змінив напрямок руху ліворуч, в цей час в попутному напрямку з ним з лівого краю проїзної частини рухався «Форд Фокус», який випередив його автомобіль, т.к. рухався з більшою швидкістю, не змінював траєкторію руху і здійснив наїзд на велосипедиста (а.п.161-170).

Згідно висновку комплексної судової фототехнічної та авто технічної експертизи №19/104-9/2/382/383 від 18.03.2020 (а.п. 208-216) відповідно до наданої на дослідження відеограми «ДТП 13.02.2020 вул. Електрометалургів м. Нікополь.MP4», встановлена середня швидкість руху автомобіля «Ford Focus» на вказаній ділянці становить 57,4...61,4 км/год. Відповідно до наданої на дослідження відеограми «ДТП 13.02.2020 вул. Електрометалургів м. Нікополь.MP4» час, що минув з моменту зміни велосипедистом напрямку руху ліворуч до моменту наїзду на нього автомобілем, становить 4,7 ± 0,1 с.. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Focus» Келер Є,О. повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху. В умовах місця події та заданих механізмах пригоди, водій автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення. При заданих механізмах події, дії водія автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. При заданих механізмах події, в діях водія автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_18 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 12.4 та 12.9(6) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору могли б знаходитися у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Технічна можливість запобігти вказаній ДТП для велосипедиста ОСОБА_8 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати. При заданому механізмові події, дії велосипедиста ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Судом встановлено, що подія ДТП мала місце. При цьому, грубе порушення ПДР було допущено як велосипедистом ОСОБА_8 так і водієм ОСОБА_3 , що не виключає винуватості останнього. Оскільки, незалежно від причини виникнення небезпеки для руху або перешкоди водій зобов`язаний був дотримуватись ПДР та вжити негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Так, порушення водієм ОСОБА_3 п.12.3 ПДР України відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та авто технічної експертизи з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення. Незважаючи на те, що під час слідчого експерименту з участю водія ОСОБА_3 як свідка, у зазначеному кримінальному провадженні, останнім, в присутності захисника, не вказано момент виникнення для нього небезпеки у русі, не зазначено місце зіткнення з велосипедом ОСОБА_8 , т.я. зіткнення відбулося мимохідь правою стороною автомобіля і не зазначено швидкість руху керованого ним автомобіля, вихідні дані, необхідні для проведення автотехнічної експертизи та в подальшому комплексної експертизи, встановлені слідчим і експертом відповідно до відеозапису, з подальшою розкадровкою події ДТП, з зазначенням точного часу, який мав водій ОСОБА_3 для своєчасного реагування на виниклу для нього небезпеку у русі у вигляді велосипедиста ОСОБА_10 , який підняв ліву руку догори, попередньо проінформувавши інших водіїв про зміну напрямку свого руху. Під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_16 були лише уточнені заміри дорожнього покриття, відстань, яку подолали транспортні засоби та швидкість руху автомобіля під керуванням самого свідка. Оскільки, з його слів, швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 була значно більшою, т.я. останній значно випередив автомобіль під керуванням ОСОБА_16 , що є очевидним під час перегляду диску з відеозаписом події ДТП ( а.п.122). Як і є очевидним, що водій ОСОБА_3 не застосовував гальмування, аж до моменту зіткнення і не змінював траєкторію руху свого автомобіля, хоча мав реальну можливість виявити для себе небезпеку у русі, оскільки не мав перешкод технічного характеру, мав необмежену видимість, час, достатній згідно висновку експерта для застосування відповідного гальмування. При цьому, дорожнє покриття було рівне, сухе, погодні умови сприятливі і світла пора доби.

Враховуючи усталену практику ВС, суд також не може прийняти доводи сторони захисту в тій частині, що вилучений відеозапис з камери зовнішнього спостереження, яка розташована на приватному будинку № 84 по вул. Електрометалургів в м. Нікополі, є недопустимим доказом, з наступних підстав. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, наявний у справі ДВД-Р диск з відеозаписом обставин події ДТП з камер відеоспостереження був добровільно наданий власником будівлі на запит слідчого, до моменту отримання до нього тимчасового доступу у передбаченому законом порядку. Зазначені обставини підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , який зазначив, що син на той момент знаходився за межами України і за його згоди було відправлено відео на мобільний телефон слідчого, т.я. запис з камер не архівується. Згодом було зроблено виїмку цього ж відеозапису. Один і той же електронний документ, в даному випадку відеозапис може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення. Тому, долучений до матеріалів провадження в якості речового доказу ДВД-Р диск з відеозаписом обставин події був виготовлений слідчим у зв`язку з необхідністю своєчасного збереження і надання інформації, яка має суттєве значення у кримінальному провадженні та є джерелом доказу, похідним від тієї інформації, яка була вилучена пізніше відповідно до протоколу тимчасового доступу.

Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний із досліджених доказів з точки зору допустимості, належності і достовірності, прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке має правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_8 .

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення і враховує його наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Суд бере до уваги відомості про репутацію обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за вчинення злочину, який є необережним. При цьому, як встановлено судом, грубе порушення ПДР України було допущено і гр. ОСОБА_8 . Обвинувачений ОСОБА_3 має досвід керування транспортним засобом з 1994 року і він жодного разу не допускав порушень ПДР України і не притягався навіть до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху. Він не залишив місце ДТП, не перебував у стані сп`яніння за кермом, намагався надати медичну допомогу потерпілому. Під час досудового розслідування добровільно в повному обсязі відшкодував витрати на поховання гр. ОСОБА_8 , що на думку суду, є обставинами, які значно знижують ступінь суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим. До того ж, обвинувачений ОСОБА_3 працює в ДП «Нікопольський Центральний Ринок», має на утримані двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем роботи і постійного проживання, що вказує на його соціальну адаптованість у суспільстві і наявність міцних родинних зв`язків. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є добровільне відшкодування матеріальної шкоди. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Суд, також враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив не позбавляти волі обвинуваченого і вважав за можливе обрати йому покарання, з застосуванням іспитового терміну, незважаючи на те, що потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з застосуванням положень ст.75,76 КК України, тобто зі звільненням обвинуваченого від покарання з іспитовим строком.

Обвинувачений не надав суду доказів того, що керування транспортними засобами є його джерелом доходу, а допущене ним грубе порушення вимог ПДР України потягло смерть людини, тому, до нього слід застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 9 зазначеної постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В обґрунтування спричинення моральної шкоди потерпілий вказував, що переніс моральні страждання внаслідок втрати близького родича, з яким підтримував близькі стосунки, який був для нього прикладом і вчителем по життю.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, глибину душевних та психічних страждань потерпілого, який спільно з дідусем не проживав та останній також не перебував у нього на утриманні, тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що заявлена потерпілим до відшкодування сума моральної шкоди, є завищеною, оскільки цей розмір не відповідає верховенству права, вимогам розумності і справедливості з урахуванням обставин встановлених в судовому засіданні та підтверджених матеріалами справи. Співрозмірною, в даному випадку, душевним стражданням потерпілого, на думку суду, буде моральна шкода у розмірі 5 тис. гривень.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку з чим з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджені прокурором судові витрати на загальну суму 5652,36 гривень.

Керуючись ст.ст.,370,371,374,376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на два роки. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обрано.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди п`ять (5) тисяч гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у загальній сумі 5652,36 ( п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві гривні 36 копійок) гривень.

Скасувати арешт автомобіля «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра (справа №202/1030/20 провадження №1-кс/202/1811/2020) від 28 лютого 2020 року (а.с.35-38)

Скасувати арешт велосипеда «Салют», накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра (справа №202/1030/20 провадження №1-кс/202/1811/2020) від 28 лютого 2020 року (а.с.35-38)

Речові докази: автомобіль «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити в користуванні власника, велосипед «Салют» - залишити в користуванні потерпілого.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1