В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/775/21

30 листопада 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження №0000001 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, розлученого, раніше не судимого, громадянина України,

за ч.2 ст.194 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.

Злочин скоєно за таких обставин.
ОСОБА_5 18 жовтня 2020 року близько 22 години 00 хвилин прийшов на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться на АДРЕСА_1 , з метою знищення чужого майна, а саме чотирьох копиць із сіном, шляхом підпалу.

Реалізуючи свій злочинний умисел на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 діючи умисно, з мотивів помсти, усвідомлюючи загально небезпечний спосіб свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою сірників підпалив 4 копиці із сіном.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 виникла пожежа, якою було повністю знищено майно потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 34434 грн., а саме : чотири копиці із сіном вагою 15 тон вартістю 31500 грн., знищено частину агроволокна площею 19,5 м.кв. ціною 12 грн. за 1 м.кв. на загальну суму 234 грн. і частину огорожі, яка складалась із дерев`яних штахет загальною кількістю 270 шт. ціною 10 грн. за 1 шт. на загальну суму 2700 грн., а також вогнем пошкоджено фасад господарського приміщення пивниці.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та дав показання про те, що 18 жовтня 2020 року вечором перебував в с. Гринівка, де біля сільського магазину разом із своїм знайомим розпивав спиртні напої. Близько 22 години вони розійшлися й він пішов у напрямку свого місця проживання. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у нього раптово виник умисел на вчинення підпалу копиць сіна потерпілої, щоб помститися брату потерпілої, який проживає на одному подвір`ї з останньою, та з яким у нього раніше виникали конфлікти. З цією метою він зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться на АДРЕСА_2 та сірниками, які мав при собі, підпалив 3 копиці із сіном. Побачивши, що сіно загорілося, він втік з місця події.
Зазначає, що завдати шкоду здоров`ю чи життю осіб, які проживають на території господарства потерпілої, не хотів, про вчинене шкодує.
Розуміє, що спричинив потерпілій шкоду, однак на час розгляду справи у суді таку не відшкодував через відсутність у нього заробітку. Має намір влаштуватися на роботу й частинами відшкодовувати заподіяні потерпілій збитки. Не заперечує обставини вчиненого ним злочину, викладені в обвинувальному акті за виключенням того, що на його переконання у потерпілої було не чотири, а три копиці сіна та вважає завищеною визначену вартість сіна. Також вважає, що внаслідок пожежі вигоріло менше ніж 270 штук дерев`яних штахет з огорожі потерпілої, як це сформульовано в його обвинуваченні.
Вказав, що він готовий понести кримінальну відповідальність за вчинений злочин, однак просить не застосовувати до нього покарання у виді реального позбавлення волі.
Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнає частково та заперечує щодо задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, його вина повністю доводиться сукупністю досліджених у кримінальному провадженні доказів, зокрема :
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що вона проживає на АДРЕСА_1 разом із чоловіком, дітьми та внуками. На території господарства, поруч житлового будинку розташовані господарські споруди, за якими знаходились 4 копиці із сіном.
18 жовтня 2020 року близько 22 години до неї зателефонував сусід ОСОБА_8 та повідомив, що в неї на подвір`ї пожежа. Вона вийшла на вулицю та побачила, що горять 4 копиці із сіном, які розташовані на близькій відстані від господарських будівель. Вона розбудила своїх рідних, викликала пожежну службу. Вона зі своїми родичами, сусідами та пожежниками, які прибули, спільно локалізували пожежу, проте 4 копиці вагою близько 15 тон були знищені. Крім того, внаслідок пожежі пошкоджено частину агроволокна площею 19,5 м.кв., яким була вкрита полуниця, а також частину огорожі, яка була зроблена з дерев`яних штахет загальною кількістю 270 шт. Також вогнем пошкоджено фасад господарського приміщення пивниці. Також була пошкоджена водою, яка використовувалась для гасіння пожежі, й господарська споруда.
Під час пожежі вона, чоловік, діти та онуки зазнали сильного переляку, оскільки боялись, щоб пожежа не перенеслась на їх житловий будинок.
Після гасіння пожежі вона разом зі своїми рідними переглянули записи з камер відеоспостереження, які встановлені на її будинку, й вони впізнали в особі, яка підпалювала копиці з сіном, односельчанина ОСОБА_5 .
Внаслідок вчинення злочину їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яку зовсім обвинуваченим не відшкодовано. Просить задовольнити її цивільний позов повністю, стягнувши з обвинуваченого на її користь 34734 грн. матеріальної шкоди та 70000 грн. моральної шкоди, а обвинуваченому призначити суворе покарання;
- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що близько 22 години 18 жовтня 2020 року до нього зателефонувала ОСОБА_9 , матір обвинуваченого ОСОБА_5 , й сказала, що біля шкільної паливної щось горить. Він вийшов на подвір`я й побачив, що вогонь горить на території господарства ОСОБА_6 . Він зателефонував до ОСОБА_6 й повідомив їй про пожежу;
- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що вона проживає неподалік господарства потерпілої й бачила пожежу, яка сталася в неї на подвір`ї. Вона неодноразово до пожежі проходила повз господарство потерпілої й бачила неподалік господарських споруд поскладаних чотири копиці сіна. Після пожежі вона також проходила повз господарство потерпілої й зауважила, що вказані чотири копиці сіна згоріли;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , сина потерпілої, про те, що близько 22 години 18 жовтня 2020 року він з дружиною та дітьми полягали спати. Близько 22 години 30 хвилин до них в кімнату забігла мати ОСОБА_6 й повідомила, що в них пожежа й горить їхнє сіно. Вони всі вибігли на подвір`я й побачили, що горять чотири копиці сіна та дерев`яний паркан біля них та пивниця. Мати викликала пожежну допомогу, збіглися сусіди й вогонь вдалося погасити. Після пожежі вони сім`єю передивилися відео з камер відеоспостереження на їхньому будинку, на якому за візуальними ознаками впізнали ОСОБА_12 , який підпалював сіно. Наступного дня вони оглянули господарство й встановили, що вогнем знищено близько 270 дерев`яних штахетин огорожі, пошкоджено близько 20 кв.м. агроволокна, яке накривало полуницю, а також частково пошкоджено фасадну частину господарської будівлі;
- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_13 , невістки потерпілої, про те, близько 22 години 18 жовтня 2020 року у них була пожежа, внаслідок якої згоріли чотири копиці сіна, близько 20 кв.м. агроволокна, близько 270 штахетин та пошкоджено господарську споруду;
- протоколом огляду місця події та фото таблицями до нього, яким зафіксоване місце події територія домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , що знаходиться на АДРЕСА_2 . На території будинковолодіння потерпілої є житловий будинок, біля якого на відстані 7 метрів знаходиться господарська споруда пивниця. З тильної сторони пивниці, на відстані 1,5 м є залишки від чотирьох копиць сіна, пошкоджених вогнем. Також внаслідок пожежі пошкоджено фасад пивниці. Оглядом констатовано відсутність огорожі навколо копиць сіна. Також встановлено пошкодження агроволокна, постеленого під полуницею (а.с.47-53);
- протоколом перегляду відеозапису від 15.01.2021 року на якому наявна інформація з відеокамер, розташованих на будинку потерпілої. На відеозаписі є кольорове зображення у світлу пору доби на якому видно частину господарського приміщення, а також копиці сіна. Також є чорно-біле зображення у темну пору доби о 22 год 05 хв 22 год 10 хв на якому видно, як невідома особа підходить до копиць сіна, підпалює їх та втікає (а.с.37-39);
- протоколом огляду предметів добровільно виданого ОСОБА_5 одягу, зокрема, спортивного батніка сірого кольору та спортивних штанів сірого кольору, в які за ствердженням обвинуваченого він був одягнений вечором 18.10.2020 року (а.с.55-58);
- протоколом слідчого експерименту від 14.06.2021 року та відеодиском до вказаного протоколу, в ході якого обвинувачений ОСОБА_5 розповів як він підходив вечором 18.10.2020 року до господарства потерпілої, підпалював сірниками копиці сіна та в якому напрямку тікав після скоєння злочину (а.с.62-66);
- висновком товарознавчої експертизи від 25.01.2021 року № СЕ-19/109-21/557-ТВ, яким визначено, що вартість 15 тонн сіна станом на 18.10.2020 року становила 31500 грн. (а.с.42-46);
- довідкою підприємця ОСОБА_14 , який здійснює господарську діяльність на території Івано-Франківського (раніше Богородчанського) району Івано-Франківської області, відповідно до якої вартість 1 кв.м. агроволокна станом на 18.10.2020 року становила 12 грн., а вартість однієї дерев`яної штахети 10 грн. (а.с.61);
- відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000001 зареєстровано на підставі ухвали слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області за фактом умисного знищення чужого майна, вчиненого 18.10.2020 року шляхом підпалу в господарстві ОСОБА_6 , що на АДРЕСА_1 .
Всі перераховані вище докази, які були досліджені в ході судового розгляду, отримані в порядку, визначеному кримінальним процесуальним кодексом України, є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку та є достатніми для твердження про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо кількості вигорівших копиць сіна, вартості самого сіна, а також того, що вогнем пошкоджено меншу кількість штахетин огорожі. Такі твердження обвинуваченого повністю спростовані в ході судового розгляду об`єктивними доказами, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які засвідчили, що до виникнення пожежі у господарстві потерпілої неподалік будинку були складені чотири копиці сіна, які були огороджені дерев`яним парканом зі штахет. Також показання потерпілої та свідків узгоджуються з протоколом огляду місця події та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер спостереження встановлених на будинку потерпілої. Що стосується вартості знищеного майна, то така підтверджується висновком товарознавчої експертизи від 25.01.2021 року № СЕ-19/109-21/557-ТВ про вартість 15 тонн сіна та довідкою підприємця ОСОБА_14 , який здійснює господарську діяльність на території Івано-Франківського (раніше Богородчанського) району Івано-Франківської області, про вартість агроволокна та дерев`яних штахет (а.с.61).
Що стосується кваліфікації кримінального правопорушення, то суд вважає, що позиція сторони обвинувачення, яка й не заперечується стороною захисту, щодо кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 діяння саме за ч.2 ст.194 КК України відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 05.11.2020 року у справі № 536/621/16-к.
Беручи до уваги досліджені та перевірені у справі докази, суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.194 КК України якумисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покараннясудом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнаєвчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує, що вчинене ОСОБА_5 діяння відноситься до тяжких злочинів, бере до уваги посередню характеристику обвинуваченого, а також те, що він не працює, на амбулаторному лікуванні у лікарів нарколога та психіатра він не перебував та за такою медичною допомогою він не звертався. Суд бере до уваги думку потерпілої, яка має до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру й наполягає на суворому його покаранні. Суд приймає до уваги й те, що протягом часу досудового розслідування й судового розгляду обвинувачений неодноразово запевняв, що він здійснить відшкодування заподіяної потерпілій шкоди, однак жодним чином таке відшкодування не зробив.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи обставини справи, беручи до уваги особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції, встановленої ч.2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
При вирішенні заявленого потерпілою цивільного позову суд враховує те, що якраз неправомірними діями підсудного спричинена така шкода, умисну форму вини під час заподіяння шкоди, а також причинний зв`язок між протиправними діями та настанням шкідливих наслідків.

За таких обставин суд вважає, що заявлений потерпілою цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення на суму заподіяних збитків, що становить 34434 грн.

Що стосується цивільного позову про відшкодування 70000 грн. моральної шкоди, то такий підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи цивільний позов в частині моральної шкоди, суд враховує глибину моральних страждань потерпілої внаслідок знищення її майна, відчутий страх за можливість виникнення пожежі у її будинку в нічний час, переживання за своє життя та життя членів своєї сім`ї, жаль за витраченими зусиллями та часом на заготівлю сіна, необхідності вжиття додаткових зусиль для відшукання корму для домашніх тварин. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що цивільний позов у цій частині слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 30000 грн. моральної шкоди.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку, визначеному ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався, з урахуванням вимог ст.176, 177 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити покарання у виді3 (трьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з часу фактичного його затримання для відбування покарання.
Цивільний позов задовольнити частково.Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 34434 грн. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 653,80 грн. витрат за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ експертизи від 25.01.2021 року № СЕ-19/109-21/557-ТВ.
Речові докази : одяг обвинуваченого відповідно до постанови слідчого Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 02.02.2021 року повернути ОСОБА_5 , DVD-R диски із відеозаписами пожежі та відеозаписом слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1